СЕРІАЛ NETFLIX
Привітаймо моїх друзів у клубі.
МАРВАН АЛЬ АВАДІ ДІ-ДЖЕЙ БЛІСС
Фаді, я тебе бачу. Фаді, Ханна, Зейна, Ел-Джей… Як справи? Вітаю!
Ми з Зейною й Ханною пішли у клуб розважитися і трохи потанцювати.
ЛОДЖЕН АДАДА СВІТСЬКА ЛЕВИЦЯ
Я зустріла друга Ханни, Фаді.
Ханна познайомив мене з Фаді.
Він приємний, скромний, приземлений.
-Як життя, народ? -Привіт!
-Що у вас? -Як ти, друже?
-Як справи? -Радий бачити.
Привіт!
Ми з ді-джеєм Бліссом дружимо. Як друг, він дуже кумедний.
У нього хороша енергетика.
Я так давно не бачив Фаді, мабуть…
Я всіх вас давно не бачив…
Знаєш, він у клубі,
але ми не бачимося.
ФАДІ МУСАЛЛАТ ПІДПРИЄМЕЦЬ
Я знаю Фаді завдяки індустрії розваг.
Також він — кузен всесвітньо відомого ді-джея Халеда.
Радий був зустрітися.
-Побачимося на вечірці, гаразд? -Так, авжеж.
-Зосередься на музиці. -Знаю.
Арабській. Я знаю!
Погляньте, він оточений дівчатами.
Він дивиться на нас.
Де Данія?
Не прийшла, бо вона не любить нічних клубів.
-Дивіться, навколо нього дівчата. -Тільки їй не кажи!
Тільки погляньте!
На її місці я б психонула.
Музика сьогодні класна. Блісс справді талановитий.
Він гратиме в моїй поїздці.
Ви ж їдете?
-Так. Авжеж. Ми всі їдемо. -Так.
-Ти їдеш? -Їду.
Як у вас справи?
Як ваші стосунки?
ЕВЕЛІН ХЕФФЕРМЕЛЬ СІМЕЙНИЙ ТЕРАПЕВТ
Для нас дуже важливо мати медіатора або терапевта,
щоб продовжувати сеанси, спілкуватися, бо ми одружуємося,
і все, що я роблю для весілля,
додає тривожності.
Так, усе гаразд, ми готуємося до весілля.
Якщо їй добре — мені добре.
КРІС ФЕЙД
Якщо вона щаслива — ви щасливі.
Здається, ми говорили, що все навпаки.
Я відчуваю, що йому треба бути щасливим, і тоді кажу, що щаслива.
-Ти що! -Справді?
Присягаюся.
Якщо ти щаслива — я щасливий.
-Якщо ти нещасна… -Це працює в обидва боки.
-Так. -Але я відчуваю,
що коли Кріс щасливий — щасливе життя, і це головне.
Я знаю, що у вас відбувається багато чудесного.
Як гадаєте, які ваші найсильніші сторони як пари?
Думаю, стабільність, вірність…
Також ми працюємо разом, це допомагає будувати стосунки.
Одна спільна мета.
Так, вона була моєю асистенткою десь два з половиною роки.
-У мене була панічна атака. -Так.
Кілька разів.
А раніше такого не бувало.
Тому я поставила йому ультиматум.
Я сказала: або ми будемо у стосунках,
або я буду твоєю асистенткою, але не дівчиною.
І ми досі працюємо разом, але на іншому рівні.
Тепер у нас є компанія, а Бріанна там — бренд-менеджер.
Наша подорож проходить доволі добре.
Ми — протилежності.
Але дуже кохаємо одне одного. І працюємо над нашими відмінностями.
Я відчуваю, що в нього була традиційніша сім'я.
Батьки разом з дітьми, всі живуть разом.
-У мене цього не було. -Не було такого досвіду.
-Бо моя мама, знаєте… -Так.
Коли мама мене народжувала, в неї стався серцевий напад.
Вона вже померла.
Розумієте, пробувши
в комі понад 20 років, моя мама…
-Двадцять років? -Понад 20.
Я не знала моєї мами
і не могла спілкуватися з нею,
і тому я не…
Так, між нами не було зв'язку.
Було важко бачити, але не знати її.
-Усе добре. -Вона в порядку.
Сьогодні Басель, Мазен і я обідаємо разом.
Але вони сказали, що перед обідом ми зробимо зупинку.
Ми пішли в салон мотоциклів, щоб Басель роздивився.
Гарний, так? Що думаєш?
Ти питаєш не просто так.
БАСЕЛЬ ОМРАН МЕНЕДЖЕР ЛО
-Чому ти питаєш, чи мені подобається? -Він хоче той байк.
Мазен був дуже радісний. Я бачила іскри в його очах.
Я хотіла переконатися, заради кого ми прийшли: Баселя чи Мазена.
Щось там було не так.
Він купує байк, так?
-Так. -Ми двоє можемо купити.
Тільки не спортивний, бо ти надто швидко їздитимеш.
Навіть якщо ти цього не хотітимеш, друзі тебе підбурюватимуть,
казатимуть: «Швидше! Підніми переднє колесо!» і так далі.
Я шибайголова.
МАЗЕН ОМРАН БРАТ ЛО
Був ним. Я більше не шибайголова.
Запевняю вас. Хай там як…
-Ні, я пройшов цей етап. -Сумніваюся.
Навіщо мені тривожитися, втрачати спокій,
будучи відповідальною за нього і його безпеку, поки він живе зі мною в Дубаї?
Скільки він?
-200 000 дирхамів. -200 000.
-Але ж це безпечно? -Так.
-Я повернуся. -У нас була гаряча суперечка.
Велике «ні» спортивному супербайку. Так.
Йому потрібен байк за розумну ціну,
на якому він не ганятиме, бо ти ж знаєш свого брата.
Переконай його вибрати інший байк.
Я хочу, щоб він мав мотивацію.
Хочу, щоб старанно працював і купив його за власні гроші, щоб цінував.
Він подумає двічі, перш ніж ганяти,
якщо оплатить його важкозаробленими грішми.
І це зробить його відповідальнішим.
Твоя місячна зарплатня покриє витрати?
Зараз є успіхи на фондовому ринку, з криптовалютою та NFT.
Це приносить стабільний дохід?
На фондовому ринку не буває стабільного доходу.
Тобі не потрібні зайві фінансові зобов'язання.
-Так? -Авжеж. Це точно.
Дуже добре. Візьми все це до уваги.
Ти хочеш цей мотоцикл. Добре. Але маєш купити його сам.
Ти маєш старанно працювати й заплатити власними грішми, щоб цінувати його.
Ти не можеш отримати його легко.
Непотизм заборонений.
Нехай учиться на моїх помилках.
Я припускалася помилок, і з кожною невдачею чи помилкою отримувала урок.
Я хочу піднести йому свій досвід на срібній тарілці.
ДУБАЙСЬКИЙ ПУСТЕЛЬНИЙ ЗАПОВІДНИК
Я запросила всіх у пустелю.
Це вперше я планую поїздку. Я підготувала для них кілька сюрпризів.
Думаю, нам із друзями це потрібно.
В обід
до нас приєднаються Лоджен, Ібрагім, Кріс і Бріанна.
Упевнена, все буде чудово.
Я така щаслива. Там немає сигналу.
Ого!
Ми тут.
-Супер. Неймовірно. -Так гарно.
-Ого. Оце поїздка! -Краса.
-Чудово. -Я в захваті.
-Погляньте на це. -Гляньте, друзі!
Кава й фініки, і поглянь, що тут у нас.
Місце було прекрасне. Ніби оаза серед пустелі.
Усе було, як у фільмі.
-Зейно, подобається? -Дуже гарно.
-Ого. -Передай сюди фініки,
бо Фаді це потрібно,
останнім часом йому не щастить,
тож дай йому швиденько фініків.
Перед нами ніби рамка для картини,
і я бачу лише Фаді й Ел-Джей.
Не знаю, може, в них і вийшло б.
Ел-Джей, хочеш фініка?
Ні, не хочу.
Що?
Народ, думаю, час розпалювати вогнище.
-Що скажете… -Ні, не зараз. Розслабся.
Я все організувала.
-Справді? -Так.
Гаразд, тоді ми з хлопцями підемо кататися на верблюдах.
Ні. Залишайтеся тут.
Ні, ми скоро. Ходімо, хлопці.
-Допоможеш мені? -Султана Ел-Джей.
Усі сидять, а Ел-Джей лише…
«Ні. Ідіть».
Гаразд, слухай.
Дівчата, ми зараз.
-Три верблюди, троє хлопців. -Нащо поспішати?
Не сумуйте дуже за нами. Не сумуй дуже за мною.
Я не розумію.
Що це означає?
У тебе гладкий…
Добре, гаразд!
Сказав відхилитися назад, я не знав…
Ти, певно, це вже робив.
Як життя, друже?
Що думаєш про вчорашній вечір?
-Ви гарно провели час? -Я чудово розважився.
Я вже давно не розважався.
-Ти запалив, чуваче. -Дякую.
Було приємно вас бачити.
-Скажіть чесно. -Так.
Що ви думаєте про Ел-Джей? Я її цікавлю?
Трохи.
Тут так мирно. Тихо.
О, Боже!
Ого!
Що за…
Гаразд, день у пустелі.
Я нікого з них не знаю.
-Хто ці люди? Твої друзі? -Може, Сафині.
Фархано, хочеш піти?
-Фархана? -Що?
Сьогодні ми з дівчатами їдемо в пустелю
для зйомок «Космо-жінок у місті».
Мої подруги теж інфлюенсерки.
Зробімо це.
Я не знала, що це захід Ел-Джей.
Сьогодні буде драма.
О, Боже.
Ой.
Це вона.
Так, вона тут.
Чому вона приїхала? Хто її запросив?
Дорога була весела.
Данія.
Але чому вона привезла Фархану?
Фархана попросила знятися з нею, і я погодилася.
ДАНІЯ МОХАММЕД
Даніє, ходімо сюди.
Ел-Джей теж запросила мене в пустелю.
Блісс поїхав раніше до Ел-Джей,
а я сказала, що закінчу зйомку з Фарханою,
а потім приєднаюся до вас у Ел-Джей.
Що ви тут робите?
Я була шокована. Що відбувається?
Як це фотосесія Фархани проходить там само, де й захід Ел-Джей і Зейни?
-Я роблю з ними фотосесію. -Забудь про них.
-За мить поговорю з вами. -Добре, ми будемо тут.
Цього не може бути.
Чому вона тут? Я була трохи шокована.
Ти засмучена?
Хай там як…
Випиймо.
Господи.
Ел-Джей і Фархана знову посваряться.
Я сказала: «Нехай».
Як сміливо з боку Фархани.
Боже, я не можу…
-Це дуже гарно! -О, Господи.
Поглянь на цю фотосесію.
Ми сміємося, всміхаємося, чи що?
Поглянь на ці вбрання.
У неї на голові була намотана якась дивна штука.
Вона вдягнула щось вільне.
Не знаю. Я не розумію вбрання.
Гаразд, деякі наші фото…
Серйозно, це величезна пустеля,
і вони вибрали це місце?
Вочевидь, хтось надіслав локацію Фархані.
Перевірю, чи вона зі мною розмовлятиме, адже я на неї ображена.
Вона йде. Робімо фотосесію,
-бо йде ця настирлива жінка. -Без шарфа?
-Вона така настирлива, мусила підійти. -Боже.
Сказала: «Вона така настирлива».
Фархано, чула, як ти сказала, що я настирлива.
Я хотіла бути люб'язною, запросити до нас.
Я займаюся своїми справами з друзями.
То займайся, але ти сказала: «Ти настирлива».
-Зрозуміло, що ви робите. -Слухай, якщо ти відчуваєш…
Може, ми сядемо й поговоримо про це.
Зробімо фото й поговорімо про це.
Не посеред пустелі.
Чула, ви про мене пліткували.
Ви говорили про те, що мій день народження був спонсований.
-Я тобі все в лице сказала. -Ми говорили про спонсорство.
-Але, люба, я цього не розумію… -Я сказала це тобі в лице. Я…
-Але потім ти пішла й почала розказувати. -Про це всі говорили.
Чому ти не можеш порадіти за іншу жінку,
ти ж знаєш, я мати-одиначка, я виховую сина…
Ці дві… Ці речі ніяк не пов'язані.
Думала, я сказала все тобі в лице.
Ти говорила…
Якщо тобі не подобається, нехай, це твоя думка.
-Нехай закінчать фотосесію. -Знімаймо.
-Я не чекала цієї драми. -Привіт.
Як ви, дівчата?
Добре. Добре, як ви?
Зейна й Фархана сваряться?
Я подумала: «Це вже занадто. Що відбувається?»
Зейно, ходи сюди. Зейно.
-Що? -Тут драми немає, ходи.
Ні, люба. Мені це нецікаво.
«Я роблю фотосесію. Вона така настирлива» Це тупо!
Вона все говорить про одне й те ж.
Наче більше нема про що говорити.
-Усе добре. -Що за драма?
Що це за дурня?
«О, Боже! Вона така настирлива!»
Що за дурня?
Що з цією ідіоткою?
Ми не думали, що будемо на тому ж місці.
Не знала, куди їде чоловік?
Він їхав на захід Ел-Джей, і я теж збиралася.
Це і є захід Ел-Джей.
Пустеля величезна, а ви вибрали це місце.
За кого вона себе має? Я пішла привітатися, а вона каже:
«Вона така настирлива!» Вона вважає себе кращою за мене?
-Нас неможливо порівняти! -Так.
Зейно, послухай.
Нехай вона буде там!
Зейна сердиться, бо вона…
Я теж серджуся, бо вона пліткувала про мене.
-Можеш сердитися. -І, даруй.
Принаймні я роблю це заради сина.
Ти робиш це для власної слави.
Скажеш, коли закінчиш і будеш готова слухати.
Я маю забезпечувати дітей, тож ти не можеш…
Я не маю забезпечувати дітей?
Я не відчуваю потреби пояснювати, хто я і що думаю.
Вона хоче показати людям свою важливість.
…кажеш, що все спонсоване.
Це спонсується, і мені платять. Це моя робота.
Якщо хтось мене ображатиме… О, Боже.
І ти все говориш про це
знову і знову.
Скажеш, коли закінчиш і будеш готова слухати.
Якщо ти думаєш, що доречно приходити й сваритися з нею тут,
то це не так.
Бо на моєму заході.
Тож якщо хочеш розмовляти з Зейною, май повагу.
Добре!
-Фархано, як почуваєшся? -Добре.
-Ти в нормі? -Так.
-Усе гаразд. -Так?
Вона була неправа. Прийшла нариватися на неприємності, і я цього не схвалюю.
Слухай, я думаю…
-Що діється? Ми зіштовхнулися з Фарханою. -Ви пропустили вилазку.
-Знову? -Ми дещо чули.
Розкажете новини?
Бо ми вас аж звідти чули.
-Справді? -Так.
Але, серйозно…
Можна підсумую те, що сталося?
Ел-Джей і Зейна, прекрасні арабські принцеси, сиділи тут,
аж тут приїхали ми. Я гадки не мала,
що на цьому ж місці ми робимо фотосесію для Фархани.
Я подумала: «Що? Що відбувається?»
Данія не зовсім така, як я думала.
Можливо, в неї є прихований план.
Ми вечеряли з Сафою…
-Так. -Й Ібрагімом.
Ага.
Вочевидь, хтось розповів їй про те, що ми обговорювали.
-Це не я. -Це не Данія.
Сафа не розмовляє з Фарханою, тож, думаю, це Ібрагім.
Уже деякий час я відчуваю, що Ібрагім
дволиций.
І я вирішила не питати його про це за вечерею.
Можливо, слід поговорити з Сафою, спитати її думку.
Я не влаштовуватиму скандалу тут.
МАЄТОК ФАХАДА Й САФИ
Фахад відкрито показує емоції, і ми того ж дня розв'язуємо наші проблеми.
Але я відчуваю, що він засмучений через сурогатне материнство,
і що він досі на мене злиться.
Ти радий поїхати?
У тебе більше немає сюрпризів?
Яких?
Як останній, що ти скинула на мою голову.
І що?
-Більше немає сюрпризів? -А ти хочеш іще?
Ну?
-Ну що? -Чого ти хочеш?
Боже, ти знову почнеш цю дурню? Я серйозно.
Вибач?
Ні, серйозно, я не хочу нікуди їхати,
якщо ти ще більше осоромиш мене перед людьми.
Коли вона сказала про сурогатне материнство…
ФАХАД СІДДІКІ ЧОЛОВІК САФИ
…удома, при Крісові й Бліссові,
я був шокований.
Ми збиралися на захід Ел-Джей, який вона проводить у пустелі,
і вона сказала, що там будуть усі.
Я не хочу, щоб знову щось таке сталося.
Мені ця машина більше не подобається.
Я не хочу більше ніякої драми.
-Яка ще драма? -Ні, слухай,
ми йдемо, і я більше не хочу сюрпризів.
Тоді не скаржся.
Я намагаюся знайти рішення. А ти що зробив?
Їдь сама. Я нікуди не поїду.
Як він міг залишити мене в машині, коли ми вже збиралися їхати?
Агов?
Що за чортівня?
Чекай, ти просто підеш?
Ти нічого не обговорюєш, ти лише скидаєш бомбу.
Ти настільки егоїстична, що думаєш тільки про себе?
-Дай мені кляті ключі. -Вони в машині.
-Їх там немає. -А з ким ти, в біса, розмовляєш?
-Думай, що кажеш. -Ти просто пішов.
Я не їду. Їдь сама.
Чао.
-Аліно. Ти прийшла з іграшками? -Так.
Поцілуй мене.
Люблю тебе.
Ти тут? Я думав, ти їдеш.
-Ти забрав ключі. -Я ж сказав, вони в машині.
То я маю ходити всюди без чоловіка?
У мене є чоловік?
-Є, але якщо ти… -Я самотня?
Я хотіла зробити сюрприз, щоб ти був щасливий.
Щасливий? Як?
Як?
Ти навіть нічого не знаєш.
-Ти не ходила до лікаря. -А ти щось зробив?
Ти ходила до лікаря? Ні, правда ж?
-Не кричи. -Тоді чому?
Я вмію кричати. Це не крик.
Не кричи.
Знаєш, я думала, в тебе широкі погляди…
Слухай, річ не в широких поглядах.
Я думала, ти освічений.
Вислухай мене. Досить мене перебивати.
І що тоді?
Річ не в широких поглядах.
-Треба спершу дізнатися… -Надто голосно.
Ти маєш спершу дізнатися, чи можеш сама народити дитину,
маєш спершу сходити до гінеколога.
Ось тому нам треба ще п'ять років, щоб народити.
-Боже. -Бо ти сам поводишся, як дитина.
-Я не їду. -Добре, не їдь.
Сафо, люба,
де ти? Усі про тебе питають.
Ми з Ел-Джей зависаємо, і тут
з'являється Фархана й починає на мене кричати.
«Ти говориш про мене за моєю спиною».
Ти була мені дуже потрібна.
Ми маємо знати, хто з групи доносить на нас Фархані.
Привіт. Як ти?
Місце було чарівне. Обстановка чудова.
Стіл дуже гарний. Усі було організовано ідеально.
Для мене вся суть у компанії.
Бріанно, люба, ти приїхала.
-Дивовижно. -Твоя правда.
По-перше, хочу вам подякувати за те, що приїхали.
Сподіваюся, вам сподобається вечеря. А після вечері будуть розваги
із Бліссом.
Це все. Сподіваюся, в майбутньому нас зведуть ще багато радісних нагод.
-Амінь. Завжди. -Амінь.
Дякую.
До речі, квіти чарівні. Дай я…
Так, Ібрагіме, дуже дякую.
-Вони прекрасні. -Це нічого.
Відчуваю, що була грубою з Ібрагімом, не зрозумівши його в першу зустріч.
Мені справді прикро. Вибач.
Я відчув, що це було щиро.
ІБРАГІМ АЛЬ САМАДІ БІЗНЕСМЕН
Пізніше я почувався так само. Я відчув, що недооцінив її.
-Сподіваюся, ти вибачиш. -Авжеж.
Важко зрозуміти людину в першу зустріч.
Не можна судити книжку за обкладинкою, не знаючи, що всередині.
-Треба пізнати людину… -Наша ситуація була трохи…
Ми вперше зустрілися на побаченні,
тож для обох ситуація була дещо напруженою.
-Я нервувалася. -Формальність і сором'язливість.
-І знервованість, так. -Так.
Думаю, нам треба поговорити
про плани Кріса й Бріанни на їхнє весілля.
Так, залишилося п'ять тижнів.
Але я навчився, поки вона готується до весілля,
трохи відступати.
Бо я зрозумів, що коли хочу втрутитися,
то чую: «Ні!»
-І тебе це влаштовує, Бріанно? -Так. Влаштовує, так.
Ти відчуваєш, що маєш право голосу?
-О, Боже! -Я відповім на питання!
-Вона має право голосу! -Я маю…
«Ти маєш право голосу?»
Я навіть не відразу зрозуміла.
Я не знаю. Мені було шкода її. Звідки це взялося?
Ні, Крісе, я не те мала на увазі.
Але якщо ви будете стільки думати, то втомитеся.
Забагато думок, друзі. Облиште.
Гаразд, я йду.
Судіть людей за їхніми намірами.
-Повірити не можу! -Серйозно!
Хочеш критикувати мене за моє освідчення Бріанні?
Я йду!
Авжеж, ти посеред пустелі й збираєшся піти.
Він хотів поквитатися зі мною, але не вийшло, бо додому їхати далеко.
Ти навіть не пішла по мене.
Ні, це ти не пішов по мене.
-Це був мій… Це був наш особливий вечір. -А сьогодні мій особливий вечір.
І тому ми нікуди не підемо.
-Дякую. -Так.
Дякую.
Браво!
Ми чудово розважилися.
Там була акробатка, яка виробляла всіляке на обручі.
Було дуже гарно,
поряд чудові люди, тож усе було прекрасно.
Гаразд. Хто знав про це місце?
-Гей, ми зустрічалися… -Ібрагіме.
Ти щось казав Фархані?
-Знаєш, що вона була тут? -Ніхто.
Богом клянуся, не казав.
Я спитала Ібрагіма, чи він сказав Фархані
про місце, куди я планувала поїздку.
Не знаю, чи він бреше.
Сподіваюся, що ні, бо я не люблю мати дволицих друзів.
Правда рано чи пізно випливе.
-Я був шокований. -Тобто…
Як ми вже бачимо, це Ібрагім розповів Фархані.
Може, вона переслідує мене. Господи!
Думаю, час нам гуляти.
Готуйтеся, ми з вами відтягнемося.
-Гаразд? Чудово. -Круто.
Уперед, чоловіче!
Ел-Джей, можна тебе на дві хвилини?
-Так. -Дві хвилини.
БЛІСС
Мені завжди було цікаво, як перемикають пісні.
Це круто й весело.
Ді-джей Ел-Джей!
Ел-Джей — ніби Періс Гілтон Близького Сходу.
Вона застрибує в кабінку ді-джея і поводиться, як ді-джей.
Можливо, скоро з'явиться ді-джей Ел-Джей.
Ді-джей Ел-Джей, уперед!
Пошумімо!
Ох, Ел-Джей.
Гей, ти запала на мого чоловіка? Що діється?
Дівчинко, стережися.
Ніхто не чіпатиме мого чоловіка, це вже точно.
Один, два, три, вперед!
ДЖУМЕЙРА
Я написав Фахаду: «Йо, бро, чому тебе не було на вечірці?»
А він пише: «Йо, зустріньмося,
поїмо десь, і я розповім, що сталося».
Ми провели довгий день у пустелі,
мені було цікаво, чому ви з Сафою не приїхали.
Ми вже були готові їхати.
Я лише сказав,
ідучи до машини:
«Сподіваюся, в тебе більше немає сюрпризів».
Через…
-Сурогатне материнство? -Так.
І вона розлютилася.
Не хвилюйся, все буде добре.
-Голодний? -Поїмо.
Перекусимо чогось.
Я поважаю Блісса, ми з ним добре ладнаємо,
тож він розуміє деякі мої погляди.
-Гарно. Будьмо. -Будьмо.
А що Данія? Вона часто на тебе злиться?
Не брехатиму, вона злиться,
але іноді я відчуваю, що, можливо, вона стримується
і не розповідає, що відчуває.
Але ти не… Ти не хочеш поговорити з нею про це?
Не хочу відкривати ту коробочку.
Я… Я боюся про це говорити.
Якщо чесно, я не люблю конфронтації,
але якщо ти проводиш з людиною все життя, бачиш її щодня,
то не хочеш, щоб вона мала певні почуття
або приховувала, що відчуває.
Це як кулька,
якщо все надуватимеш її, одного дня вона лусне.
Думаю, на жінок
дуже впливають гормони, вони…
Особливо після того, як Данія народила,
вона тепер багато чого розуміє краще.
Так, ця розмова дасть їй упевненість,
-що твоє кохання безумовне. -Твоя правда.
І байдуже, що станеться.
Я прийму твою пораду.
Лише якщо пообіцяєш влаштувати Сафі сюрприз,
було б непогано, якби ви повечеряли
тільки вдвох, бро.
-Лише ми вдвох. -Ви удвох.
Бо чоловіки завжди мають бути дорослішими.
-Сто відсотків. -Але ти поводишся, ніби тобі знову 16.
Хочу, щоб ти повернув усе назад.
Нехай дружини порозуміються, і нехай вони…
Ні, бро, тут я з тобою не згоден.
Тут ти сам.
Час тобі надолужити.
ШОСЕ ШЕЙХА ЗАЇДА
Лоджен, Сафа і я зустрічаємося на посиденьки.
Хочемо насолодитися рестораном.
У тебе класний вигляд!
-Як ти? -Добре, дякую. А ти?
Як справи?
-Добре. -Добре?
Спершу скажи, чому не приїхала до нас у пустелю. Розказуй подробиці.
Фахад трохи розчарований.
Думає, ми вмовили тебе на сурогатне материнство?
Зовсім ні.
Навпаки, якщо він дізнається, що ми відмовляємо її
з релігійних, соціальних і багатьох інших причин,
буде вдячний і заохочуватиме її підтримувати цю дружбу.
Дякую.
Він має право сердитися.
Я думаю подружитися з Фахадом.
-Відчуваю, що… -У мене проблема. Мені це потрібно.
-Ти хочеш мати проблему. -І я так думаю.
Ти можеш виносити його дитину,
а замість цього відмовляєшся від цієї ідеї й відкидаєш її.
Я чудово знаю Сафу. Вона трохи розпещена і звикла отримувати все, що хоче.
Вона не може думати лише про себе. Треба думати про всю сім'ю.
Я хочу ще одну дитину,
але пам'ятаю про всі ускладнення.
Маєш регулярні місячні?
До речі, в мене велика затримка.
-Що? -Десь тиждень.
-У тебе… -Відсвяткуймо здорову вагітність…
-У тебе затримка? -…хай вона пройде гладко.
-Сказала йому? -Якщо не любиш запах чи смак,
скажи нам, щоб ми не мали проблем із Фахадом.
-Ти робила тест на вагітність? -Ні.
-Маєш зробити. -Ні.
-Треба зробити. -Свято на честь дитини на мені.
Бог тобі каже…
Бог тобі каже, що це його воля, не твоя.
Добре, що ти не поїхала в пустелю. Це могло б зашкодити дитині.
Звісно, Зейна щаслива,
не їй доведеться крізь усе це проходити.
Якщо будемо грати в це,
кожна з нас повинна розбити тарілку
через якусь причину.
Це за думки про народження дитини.
Гаразд.
Сподіваюся, що вона вагітна.
Усім, хто намагається нас зламати.
Так, бий!
Давай.
-Це було сердито. -Бий.
Це за фальшивих людей.
Я знаю, про кого вона.
За всіх, хто шкодить будь-якій жінці у світі.
За те, щоб постійно їсти й не гладшати!
За калорії!
Люблю вас усіх.
Це так знімає стрес, я в захваті.
Я попросила Ібрагіма зустрітися на занятті з гончарства.
-Привіт-привіт. -Привіт, любий!
-Боже, як справи? -Як ти?
Подумала, буде приємно відпочити від усього, розслабитися
і про все поговорити.
-Хочу дещо спитати. -Давай.
Ти ні з того, ні з сього поміняв сторони.
Я бачила в «Інстаграмі»,
що ти ходив до Ел-Джей додому, викладав фотки
-з її собакою Шанель. -Так.
Навіть їздив у пустелю. О, Боже.
Облиш, ти ж мав бути моїм другом.
-А тепер міняєш сторони, що це таке? -Гаразд.
Якщо людина не зробила мені нічого поганого,
я не зроблю нічого поганого їй.
Вона зробила погане мені.
Якби хтось тобі таке заподіяв, я б весь час тебе підтримувала.
Я… Фархано, я тебе підтримую.
Зажди, кілька тижнів тому
ти був на моєму боці, казав: «Так, це неправильно».
Неправильно, але вона має свою версію.
-Вона бреше. -Так, але…
Як ти міг не зрозуміти…
Як ти міг просто повірити їй? Ви щойно познайомилися.
Мене ти знаєш довше.
Вона ніби зламана платівка!
Попросила прийти вранці,
розбудила мене так рано, щоб зіпсувати мені настрій?
Авжеж, вона буде милою, бо знає, що ти мій друг.
Вона намагається налаштувати вас проти мене.
От що вона робить.
Думаєш, твій пост був правильним і добрим? Авжеж, ні.
-Я… -Це негарно.
-І ти це знаєш. -Так.
Я дуже владна щодо друзів.
Вибач, але я дуже владна щодо тебе.
Ти ж мав бути мені другом.
Фархано, годі! Припини!
Господи!
Досить. Я стомився від цієї теми.
Що?
Це вже занадто, я стомився… Я прийшов не пліткувати,
-не говорити про це. -Облиш, що це таке?
Як грубо!
Вона все говорила про одне й те саме.
«Ел-Джей це, Ел-Джей те», без упину. Мені набридло!
Ця тема відібрала в мене багато часу,
вичерпала мою енергію, позбавила комфорту.
Вона проникла в мої думки й зіпсувала настрій.
-Ні… -Я тричі сказав, припинімо.
Але як друг, ти повинен мене слухати.
Я тричі попросив змінити тему,
я стомився від цього негативу.
Я більше нічого тобі не скажу.
Очевидно, що вона вдає дружбу з Ібрагімом,
бо я добре знаю Ел-Джей, їй до всіх байдуже.
Що швидше він зрозуміє, то краще для нього.
ОКО ДУБАЯ
Я вирішив сходити на «Око Дубая». Ми з Сафою ще там не були.
І я хотів закінчити всю цю сварку.
-Подобається краєвид? -Гарно.
-Дивовижно, так? -Так, дуже красиво.
Не віриться, що ми нарешті це робимо. Дякую.
Вибач за все.
Усе добре.
Я тебе знаю.
Ти швидко розпалюєшся.
Ти не хочеш помиритися?
Я хочу помиритися.
Авжеж, я хочу. Я тебе кохаю.
Я теж тебе кохаю.
Після всіх сварок, які ми останнім часом мали,
було дуже приємно владнати стосунки.
Бо я хочу, щоб вони були двосторонніми,
хочу, щоб ми разом
приймали рішення для нас і для сім'ї.
Я бачилася з Зейною.
Вона не може дістати нам сусідній будинок.
Вони продали його три місяці тому.
Вона сказала, доведеться заплатити набагато більше за ринкову ціну.
Тому вона запропонувала,
якщо ти вже платитимеш набагато більше за ринкову ціну,
можна подивитися інші будинки. Я сказала: «Фахад не хоче».
Подивися, не проблема,
але моя умова в тому, що я не хочу звідси переїжджати.
Це через маму, Аліну…
Річ не в будинку, річ у спогадах.
Я маю спогади з мамою в тому домі.
Для мене ці спогади важливіші.
Це лише обговорення. Якщо це має сенс, розглянемо.
Добре.
А як щодо дитини?
Ми повинні домовитися про кілька років,
перші ніж знову почнемо намагатися.
-Як щодо… -Гадаєш, ти зможеш підтримати…
Бо я серйозно сприймаю мої модні штуки.
Я завжди любила моду.
Щойно я завела «Інстаграм»,
я отримувала чудові колаборації.
Дуже великий модний дім спитав: «Можна зробити з вами колаборацію?»
Я була дуже рада, цілу ніч малювала, робила все.
Коли народила Аліну, було так важко,
що я припинила працювати.
Нарешті все владналося, чоловік мене дуже підтримує.
І я хочу почати думати про…
Будівництво кар'єри для мене — це творчість.
Я хочу повернутися на роботу,
але не в сферу нерухомості.
Я вирішила заснувати свій модний бренд, щоб показати мої дизайни.
І я хочу зробити це зараз.
Я дуже схвильована, бо вже отримала тканини.
Я збираюся створити колекцію.
Хай чого ти хочеш, я поряд.
Сподіваюся, ми продовжимо спілкуватися
і не будемо нічого приховувати.
Так усе й задумувалося. Я кохаю її.
Сподіваюся, я — все, чого ти хочеш.
Авжеж.
Навіть більше. Ви з Аліною — весь мій світ.
Я трохи розчулилася,
бо Фахад доволі давно не висловлював так свої почуття.
Те, що після стількох років він це сказав,
було дуже приємно, це було особливо.
Чому я плачу? Чорт.
Так.
-Будьмо. -Будьмо.
-Я тебе кохаю. -І я тебе.
Я точно не збираюся казати Фахаду про затримку.
Навіщо змушувати його радіти тому, чого може й не бути?
-Від ніг. -Від ніг?
-Привіт-привіт! -Привіт, народ.
-Привіт! -Як ви?
Бачу, ви тренуєтеся.
Сьогодні ми граємо в баскетбол, і це класно,
з Ханною і Зейною.
Нуші й Кікі, мої доньки, теж прийдуть.
Ми влаштували сімейний день, це було приємно.
-Жодних травм перед весіллям. -О, Боже.
Ітиму до вівтаря отак.
Він дуже любить суперництво.
-Не люблю. -Дуже.
Поїхали. Бий для початку.
А це не… Я думал, ми це робитимемо.
Побачимо, що ти вмієш.
Давай.
Гаразд, мила, біжи сюди.
Молодчина.
Ні!
Я це зміню.
Це фол!
Боже!
-Дівчата прийшли. -Привіт.
Татко завжди найкращий. Татко найкращий.
-Як думаєте? Я виграв чи програв? -Програв.
Неправильна відповідь!
Покажи, що вмієш. Зроби кілька кидків. Спробуй влучити в той квадрат. Отак.
Крісе, вона краща за тебе.
-Усе, ходімо. Залишмо їх. -Гаразд.
-Ви куди? -Відпочинемо хвилину.
Ви про що? Я ще не починав.
-Тобі було весело в пустелі? -Так.
-Було чудово. -Класний досвід.
Данія казала:
«Ти відчуваєш, що в тебе забрали голос?»
-Ні-ні. -Як там було?
Вона сказала щось типу…
Так, вона спитала: «Ти відчуваєш, що твій голос чують?»
Так.
І я така…
Коли вона розмовляла з Крісом,
склалося враження, що він трохи контролюючий.
І ти сказала…
Так. Ось як вважають люди? Ти теж так думаєш?
Я знаю вас трохи довше.
-Але таке було враження. -Так.
Я розумію, чому люди так думають, але ні. Тобто…
Я не намагаюся переконати тебе чи ще когось,
-зовсім ні. -Ні. Я знаю.
Він не контролює, він забезпечує,
то яким чином це контроль?
І мені не подобається це слово.
-Привіт. -Про що розмовляєте?
-Багато про що. -Так.
Ми прийшли пограти в баскетбол, а ви тільки розмовляєте.
Усе гаразд.
Про що ви розмовляєте?
Духовні практики.
-Духовні практики? -Так.
Усе, йди.
Я відчуваю, що Кріс намагається
дати Бріанні більше простору
для самостійних дій.
Але просто не може не втручатися з якимись деталями.
-Я прикриваю. -Уперед, Кікі!
-Вони такі милі. -Так, вони хороші.
-Власне… -І такі різні.
Ви плануєте збільшувати сім'ю?
Іншалла, як-то кажуть. Так, звісно.
Я б хотіла мати свою дитину.
Думаю, це інший досвід.
Це відчуття, яке неможливо описати.
Після весілля з Крісом я хотіла б народити хлопчика,
бо він оточений жінками,
тому був би дуже хорошим татом хлопчику.
Але в мене є аутомімунне захворювання.
-Так. -Зоб.
-Це гіпертиреоз. -Ясно.
Тож, знаєш, мої гормони не в порядку.
Я дізналася, бо відчувала сильну тривогу,
прискорене серцебиття, втрачала вагу, в мене випадало волосся,
тоді я пішла до лікаря, зробила аналіз крові і все.
-Ти приймаєш ліки? -Зараз приймаю.
Я завжди хотіла дітей.
Але мені сказали, що на цих ліках
я десь рік не зможу завагітніти.
Я дуже їй співчуваю.
Ставши матір'ю,
я краще зрозуміла ситуацію.
Давай!
Молодець!
«ТРОЯНДА НАЗАВЖДИ»
КАФЕ «ТРОЯНДА НАЗАВЖДИ»
БІЗНЕС ІБРАГІМА
КВІТУЧИЙ ЧОЛОВІК
КАФЕ «ТРОЯНДА НАЗАВЖДИ»
У мене три офіси,
але я люблю бути в кафе,
розмовляти з персоналом і працювати.
Водночас я приймаю рішення, як покращити місце.
Так-так-так.
Погляньте, хто прийшов.
Таке враження, що ви прийшли сваритися.
Раптом з'явилися сердиті Зейна й Сафа.
Я був шокований.
-Одне питання. -Добре.
Ти розповів Фархані про те, що ми говорили за вечерею
про її день народження?
Так.
Чим ти думав?
Те, що ви її обговорювали, несправедливо стосовно неї.
Який у цьому сенс?
Навіщо казати те, що принесе проблеми, і ти це знаєш?
У мене не було такого наміру. Ви говорили про неї,
-я сказав їй. Усе просто. -Так.
Це зовсім не те саме, що підкидати хмизу у вогонь.
-Ні. -Ти ніби цим насолоджуєшся.
Зовсім ні.
Що я їм зробив, що вони так завзялися проти мене?
Це неправильно.
Встати, подзвонити людині й розповісти все — це серйозно.
Це серйозно, ти підкидаєш хмизу у вогонь, так чи ні?
-Замість сказати: «Фархани тут нема…» -Зажди, заспокойся.
Яка різниця, коли я сказав, одразу чи пізніше?
-Ти встав з-за столу, щоб їй сказати. -То й що?
Сафа повторює за Зейною.
У неї купа часу.
У неї багатий чоловік, вона витрачає його гроші й обговорює інших.
Якби ви опинилися в такій ситуації, і хтось розмовляв про вас,
-ви б сказали одна одній. -Ніби школярки.
Наче школярки, так?
То яка різниця, коли я сказав: одразу чи пізніше?
Розмовляти з Ібрагімом — те саме, що розмовляти з чихуахуа, що лише гавкає.
Я завжди кажу своєму персоналу…
Я — не твій персонал.
Ні, але, може, колись будеш.
Я завжди кажу своєму персоналу:
«Ми знаємо проблему, то яке рішення?»
Його слова мені здалися тупими й дуже дитячими.
Ти створив проблему.
-Це ви про неї розмовляли. -Зажди.
Як для того, хто не хоче створювати проблеми,
-нащо ти сказав Фархані… -Ти пішов і…
Король пліток і драми, дволиций,
а тепер він для мене ще й шпигун.
Коли я сиджу за столом, я укладаю угоди.
Я працюю, а не сиджу й розмовляю про сумочки й фальшивок,
про це й про те.
То ми говоримо про… Ми не укладаємо угод.
Тепер ти намагаєшся нас знецінити?
-Сафо, не треба говорити за мене. -Це ти кажеш?
Ви двоє не гідні мене.
Пішов ти.
Від Зейни самі проблеми.
Вона наривається на неприємності. Прийшла з поганими намірами.
На мою роботу, моє робоче місце. Колись вона поплатиться.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко