Приємно повернутися.
Повернення приносить нові мрії та нові починання.
Раніше ми були великим колом друзів.
І раптом бум! Коло розпалося.
У ЦЬОМУ СЕЗОНІ
ЧЕКАЙТЕ НА БІЛЬШЕ
-Буде багато нових історій. -О боже!
БІЛЬШЕ ГЛАМУРУ
Завжди замало.
Завжди є той, хто має більше за тебе.
-Скільки в нас на столі? -П'ять мільйонів доларів.
Полетимо в Саудівську Аравію.
НОВІ ОБРІЇ
Люблю тебе, Даніє! А до Сафи мені байдуже!
А це Аль-Ула.
Такого місця більше немає.
Мумбай, ось і ми!
Ми також можемо переживати важкі та гіркі часи.
Коли жадоба бере гору…
Я купила свою машину за власні гроші.
Мені не треба, щоб чоловік щось купував.
Що більше досягаєш, то більшого хочеш.
БІЛЬШЕ ДРАМИ
Якби ти була поряд, зрозуміла б, що я переживаю!
Що ти тут робиш?
-Ел-О, вони так заздритимуть. -А нам яке діло?
Хто Зейна така, щоб вказувати, з ким мені бути, а з ким ні?
Ніхто з вас не піде. Я піду.
Я скучив.
Чому ти тікаєш?
Слава схожа на царювання.
Якщо не знаєш, як з нею впоратися, вона зжере тебе живцем.
ІНТЕНСИВНЕ ПРОТИСТОЯННЯ
-Зейно! -Сподіваюсь, ти впадеш!
-Вибачся. -Вибач.
Називаєш мене стервом!
-Я нічого не робитиму. -Ні-ні.
Тепер хочеш бути чоловіком? Побачимо!
Мене звуть Ібрагім. Це мій язик. Остерігайтеся мене.
Думаєш, я слабка мішень? Це не так!
Чому заздрити? Ти — моя версія з «Алібаби». Вгамуйся.
Це сміховинно! Ганьба! Ганьба вам, друзі!
І нема нічого гіршого, ніж бачити, як хтось інший здійснює твої мрії.
Ви божевільні!
Що ти зробила з нашою дружбою?
-Будь ласка. Годі! -Досить, Зейно.
НОВА ГЕРОЇНЯ
Щось блищить здалеку.
МОНА КАТТАН
Ми схожі на наречених!
Найважливіше — ніколи не здаватися.
Іти власним шляхом і втілювати всі свої мрії.
БІЛЬШЕ СЮРПРИЗІВ
Ні!
Нарешті! Мені не віриться!
Урешті-решт, герою дістається все.
Ти маєш піти. Ти жалюгідна.
Жіноча сила.
Ти не можеш вічно тікати.
Хто тікає з місця злочину?
Винна людина.
О боже.
БЛИСК ДУБАЯ
БУДИНОК ІБРАГІМА
-Привіт. -Як ти?
-Добре. -Як справи?
Наш наречений.
Зараз у Дубаї так холодно. Здуріти.
Сьогодні я запросив Данію до себе. Нам треба багато про що поговорити.
Це романтично… Тобто атмосфера романтична.
До речі, у тебе гарна наречена.
ДАНІЯ МОХАММЕД ВЛОГЕРКА
-Вона мила. -Так.
Я така щаслива, що ти нарешті знайшов свою людину. Справді.
«Добре приходить до тих, хто чекає».
-Правда ж? -Так.
Я знайшов кохання всього життя. І, на щастя, ми одружуємося.
Ми з моєю нареченою, Хамдою, були друзями.
Але потроху я до неї прив'язався.
Я хочу, щоб вона була в моєму житті.
Мамо.
-Мир вам. -Привіт. Мир вам. Як ти?
МАТИ ІБРАГІМА
Рада вас бачити.
Я сказав Хамді одну з умов — моя мати житиме з нами.
Авжеж.
Вона відповіла: «Добре. Я згодна. Я про неї подбаю».
Тож вона переїжджає з Абу-Дабі в Дубай.
Хамда поважає мою матір, як свою власну.
Я виклав їй свої умови. Однією з них було те, що вона переїде до нас.
Це мене заспокоює.
Я маю обов'язки перед матір'ю,
оскільки я останній неодружений у сім'ї.
-Ти завжди будеш головною жінкою. -Твоя перша любов.
Хамда дуже мила людина.
Я відчуваю, що вона гарно впишеться в нашу родину.
-Як іде підготовка до весілля? -Я напружений.
Для мене найбільша проблема з весіллям — це гості.
Я хочу мале весілля, не більше 500 гостей.
Уже склав список гостей?
Звісно, ти в ньому перша.
Ді-джей Блісс, Фархана, Лоджен Омран, звісно ж.
Бріанна і Кріс Фейд.
Ти хочеш їх запросити? Кріса й Бріанну?
Хочу, бо вони запросили мене на своє весілля.
Між Бліссом і Крісом багато чого відбувалося
за останні 12 років.
І я вважаю, що вишенькою на торті було те,
що нас не запросили на їхнє весілля.
Історія між Бліссом і Крісом багато років була прихована.
Блісс не говорить про це, та я знаю, що йому було боляче.
Думаю, тобі треба поговорити з Бліссом, докопатися до суті історії
і зрозуміти, що він відчуває.
-Ми можемо це виправити? -Не знаю. Це глибоко.
Коли Ібрагім сяде з Бліссом
і дізнається подробиці того, що йому заподіяли,
тоді зможе вирішити, чи хоче запрошувати того,
хто скривдив його брата, чи ні.
МАЄТОК ФАХАДА Й САФИ
Сьогодні прийде Зейна, і в мене є для неї сюрприз.
-О боже. -Подобається?
Що ти зробила?
Ми не змогли купити дім по сусідству,
і Зейна запропонувала розширити наш дім.
Тому ми вирішили зробити ремонт.
У планах зробити додатковий ремонт влітку, коли ми подорожуємо.
Добре, підготуймо її до масажу.
-Поцілуй її! -Поцілуй!
Поцілуй її!
Люба! Так!
Скажи сестричці, що робить масаж?
Він робить тебе сильною індійкою.
Ми назвали дитину Аяною.
Їй роблять масаж, як і щодня.
Це індійська традиція, якої мене навчила сім'я Фахада.
Аяна — наче мініатюрна Сафа
у своєму халатику з пір'ям, якій роблять масаж.
О боже.
Ні. Це так мило. Поглянь. Що це?
«Мамі…»
«Подарунок»?
Чоловіки дарують щось дружинам, коли ті народжують дітей.
Я вдягнула їй ці пінетки, бо Фахад не розуміє натяку.
Коли він носить дитину, я взуваю її в них. Він помітить натяк.
Ніхто не любить сварливої дружини, так? Тому в мене є концепція:
я посилаю Фахаду повідомлення через моду.
Я не сварюся. Це все браслет.
Я не сварюся. Це все заколка. Це не я.
Я провідую Сафу після її відновлення,
щоб привітати з народженням дитини.
Попри мій щільний графік,
хоч і пізно, а соціального обов'язку не уникнеш.
Ел-О… Вона приїхала побачити крихітку Аяну за два з половиною місяці.
-Як ти? -Добре.
Як справи?
Може, була дуже зайнята. Не знаю.
Але ніхто не буває настільки зайнятим, що не приходить, тож…
Може, встанеш і подивишся подарунок, який принесла Ел-О?
Я бачу тут щось гарне.
Люба!
-Бачиш? -Подобається?
-Як мило! -Можеш носити.
А коли вона ходитиме, носитиме сама.
В Алекси такий є.
-Боже. Як мило. -Вони можуть носити їх разом.
Подарунки дуже милі. Вони гарні.
-Щоб захистити її від змій? -Ти мила.
-Щоб захистити? -Хай Бог нас захистить.
Бо, знаєте, нам треба остерігатися всіх тих змій.
Я… іноді почуваюся трохи винною.
Скільки я збиралася прийти й побачити її?
Я навіть дзвонила тобі й сказала: «Треба сходити до неї».
Але не прийшла.
Думала, чекаєш, поки вона піде в школу.
Ні-ні. Звісно, ні. Клянуся, я страшенно зайнята.
Звісно, я не мушу виправдовуватися, наскільки зайнята,
і показувати свій календар і щільний графік.
Дитині два місяці. Усе гаразд.
Ти пропустила й мій день народження.
Я відчуваю, що Ел-О останні чотири-п'ять місяців
трохи від нас віддалялася.
І за соцмережами ми помітили, що вона зблизилася з людьми,
з якими не була дуже близькою.
Попри те, що Ібрагім говорив про нас із Сафою в соцмережах.
-Може, я не помітила. -Добре.
-Але я справді не знала. -Усе гаразд.
Я навчилася цінувати себе.
Хай як людина намагається мене спровокувати,
іноді навіть своїм виглядом…
Слова — не єдиний спосіб спровокувати.
Але найкраще, як ми кажемо, «вдавати дурну».
-Хотілося чогось незвичного? -Так.
Відчуваю, що з мене досить. Усе. Більше ніяких дітей.
Я досі на десять кіло важча.
Це нормально, люба. Вагітність дев'ять місяців,
тож треба ще дев'ять, щоб тіло й матка
повернулися до попереднього стану.
Мине певний час. Але це було того варте?
Авжеж. Але все одно було важко.
Коли почалися пологи, це був екстрений випадок,
бо моя дитина погано почувалася.
Мене стимулювали, я народжувала вже 18 годин,
дитина не виходила,
і це ставало ризикованим і для мене.
Лікар сказав: «Якщо дитина не народиться за дві години,
ми зробимо кесарів розтин».
Так і довелося зробити.
КРИХІТКА БЛИСК НАРОДИЛАСЯ
Як її звуть?
Я вас не затримуватиму.
Наступного тижня поїздка в Рас-ель-Хайму.
Це новий рік, і ми не зустрічалися, тож я подумала…
це гарна нагода провести час разом.
Я вирішила організувати подорож для групи.
Виїхати за межі Дубая.
Вони поїдуть у подорож, змінять обстановку.
-Я готова до будь-яких ситуацій. -Не буде ніяких ситуацій.
Якщо питаєте, хто їде…
Коли мене запрошують,
навіть якщо запросять ще й диявола, мені байдуже.
Я забула про те, що сталося з Данією й Ібрагімом.
Я взагалі не проти бути з ними в одній кімнаті.
Якщо чесно, мені їх шкода.
Вони тремтітимуть, коли побачать мене, а не навпаки.
ЦЕНТР ДУБАЯ
Останнім часом я працювала з брендами й дизайнерами.
Я знаходжу себе в моді.
Це частина мого стилю життя.
Чудово.
Сьогодні я йду на фотосесію Ел-Джей, щоб підтримати її.
Я дуже дорожу дружбою з Ел-Джей.
Я така щаслива, що ми відновили наш зв'язок.
Привіт, принцесо.
-Боже. Ти така… -Привіт, люба!
-Як ти? -Ти дивовижна!
Повернися. Так, прекрасно.
Принцеса Ел-Джей… А Ді фотографує…
-Маю з тобою поговорити. -Кажи.
Відчуваю, ти хочеш сказати щось важливе.
Ні, але це… Добре, не засуджуй.
Друзі запропонували мені зустрітися зі свахою.
-Ну, я і зустрілася. Зараз розповім. -Ти зустрілася зі свахою?
Вона дуже приємна, і я подумала: «Чому б не спробувати?»
Час тобі когось знайти. Чому й ні?
Так отож. Я подумала: «Що мені втрачати?» Так?
Може, завдяки їй я зустріну чоловіка мрії. Ніколи не знаєш.
У мене пішло щонайменше три роки, щоб забути колишнього, розумієте?
Але зараз, думаю, я готова.
Я хочу вийти заміж, знову мати родину.
-Але не покладай великих надій. -Звісно.
Я ніколи не ходила до свахи.
Це не те саме, що прийти до стиліста, щоб вибрати сукню на захід чи сумочку.
Це або щось у тобі клацне, або ні.
Так, крихітко. Уперед, мала.
Атож!
Але так. Погляньмо.
Я просто думала…
Я не казала мамі, бо не хочу
бомбардувати її цим і всім, що діється.
-Так. Авжеж. -Я подумала: «Потихеньку».
У нашій культурі не вірять у побачення й таке інше.
Вони завжди хочуть, щоб ми одружувалися за домовленістю.
Тож це трохи…
Мене фотографували, а Фархана все говорила про це.
Не могла зупинитися.
-Сподіваюся, вона буде в нормі. -Годі. Усе буде добре.
Не хвилюйся. Може, і я собі когось знайду.
Авжеж!
Я давно з деким спілкуюся. На великій відстані.
Ми ще пізнаємо одне одного. Поки що не поспішаємо.
Ми не знаємо, що буде далі.
Сьогодні вперше за довгий час я зустрінуся із Сафою.
Я хочу поговорити з нею, висловити свої думки й вислухати її.
Я відчуваю, що Сафа — непогана людина.
Вона зовсім інша, коли поряд немає Зейни.
Я зустрічаюся з Ібрагімом і не сказала про це Зейні.
Я лише хочу зрозуміти, чому. Що Зейна чи я зробили,
щоб заслужити критику й поливання брудом у соцмережах?
Якщо хочеш щось сказати — кажи це в обличчя.
Тому я вдягнула латекс, узяла зброю — каблучку-пантеру.
Якщо доведеться махати кулаками, я готова.
-Привіт. -Доброго ранку.
ДУБАЙ КРІК ГАРБОР
-Як ти? -Добре. А ти?
Так, добре.
Трохи ніяково.
Дещо дивно бачити тебе, розмовляти, коли минуло стільки часу.
Не сумувала за мною?
Важко сумувати, коли ти обмовляєш нас у соцмережах.
Як на мене, Ібрагім огидно поводиться в соцмережах.
Він має збавити тон.
Не додавай собі важливості, говорячи про нас.
Це нагадує мені одного знайомого.
Думаю, лише Данія зрозуміє.
Я не маю злих намірів.
Я не роблю нічого, щоб скривдити людей.
Зейна — я розумію. Ми сварилися,
у нас була проблема, це між нами, але ти?
Але якщо ти не можеш владнати все з нею,
то не владнаєш зі мною.
Фарха й Марха разом.
Якщо він не налагодив стосунки з нею, то я не бачу ніякого прогресу.
По правді, я люблю тебе як особистість, усі ми любимо.
Але щойно поряд з'являється Зейна, ти стаєш іншою людиною.
Ця людина пробуджує в тобі найгірше.
Сафа хороша, на відміну від іншої.
Зейна егоїстична.
Вона не любить нікого, крім себе.
Що ти зараз думаєш про Зейну?
У мене немає до неї ненависті чи ворожості.
Я не люблю постійно говорити про людей за їхніми спинами.
-Ти постійно говориш про нас. -Ні.
І в соцмережах
ти іноді намагаєшся затягнути всю цю проблему…
Ні, це…
Це лише для контенту чи щоб бути актуальним.
Не знаю, для чого,
але ти не маєш кривдити інших у процесі.
Я не люблю, коли таке затягується, бо тоді
втягуються інші люди.
«Він сказав, вона сказала». Дехто любить…
Ти лицемір, бо затягуєш
цю ситуацію із Зейною. Затягуєш навіть після…
Вона зі мною не розмовляла. Ми не мали нагоди.
Щодо Зейни —
я не проти сісти з нею і владнати проблему,
бо це витягує з мене енергію.
Для мене найголовніше бути з нею в мирі.
Що мені робити? Повернутися й видалити все?
Що робити?
Слухай. Мені здається, ти надто далеко зайшов.
Хочу, щоб ти був щирим.
-Ти справді вважаєш мене поганою людиною? -Ні.
Тому я захищала тебе, як могла.
Я відчуваю, що глибоко в душі Ібрагім — велика дитина.
І я хочу збудувати міст між ним і Зейною,
але не певна, як саме вона це сприйме.
До речі, гарне вбрання.
-Воно недостатньо лякає. -Та ні, трохи лякає, але все добре.
Загалом, я прийшла з певним ставленням,
готова його розірвати,
але, якщо чесно, він був дуже спокійний.
Знаєш, що мені подобається в тобі найбільше? Твій сміх.
Ти його нечасто чуєш, бо між нами завжди напруга.
І я відчуваю… Не знаю, чи це можна владнати, навіть із Зейною.
У житті ми стараємося з усіх сил. Ми робимо, що можемо.
Якщо хтось чогось не хоче, облиш його.
То що? Обіймемося?
-Я скучив. -Я теж скучила, любий.
У нас ніби роман. Дружній роман.
Ми не можемо сказати Зейні про зустріч і не можемо сказати Данії,
щоб не додавати ще проблем.
Не знаю, що я скажу Зейні, але побачимо.
Я його вислухала. Гадаю, він був щирим. Маю надію, що він хоче все владнати.
І дуже сподіваюся, що в поїздці Ел-О не буде ніяково.
ОФІС СВАХИ
Сьогодні я зустрінуся з Азрою, елітною свахою,
з якою вже бачилася раніше.
Азра хоче познайомити мене з деякими її самотніми друзями.
Погляньмо, як усе буде.
-Що ж, Фархано, ми знову зустрілися. -Я так нервуюся. О боже.
Просто це… Цього не було на моєму порядку денному.
Але, знаєш, саме так ми це робимо в нашій культурі.
У мене було дуже суворе виховання.
Тож я маю також узяти це до уваги.
Віра й духовність дуже для мене важливі.
-І для моєї сім'ї, і… -Авжеж.
Знаю, іноді це складно, але я цього бажала,
і відчуваю, що Бог зі мною, і я зустріну хорошого чоловіка.
Чого ти бажала? Уточни, будь ласка.
У мене є щоденник,
і я буквально записала, яким має бути мій майбутній чоловік.
-Дим іде. Ось і він. -Так.
-Це теж гарно. -На білому коні.
Тобто… Чого ти хочеш зараз?
-Ти не хочеш того, що раніше. -Не знаю.
Я завжди хотіла дуже гарного і привабливого чоловіка
зі світлими очима, суперуспішного, амбіційного.
Він має бути високим. Вищим за мене.
Повинен мати хороший характер, гарне тіло, стиль, харизму…
Список довгий. Я можу продовжувати без кінця.
Він має підтримувати розмову зі мною, бо іноді зустрічаєш чоловіків,
які настільки зациклені на собі,
що говорять лише про себе.
-Так. -Я такого не хочу.
-Хочеш, щоб вони говорили про тебе? -Авжеж. Чому ні?
Я прошу забагато? Сподіваюся, ні.
Ти теж маєш повернутися на землю,
бо мені здається, Фархано, щоразу, як ти говориш…
О боже.
…список стає все довшим і довшим.
-Знаю. Я прискіплива й вибаглива. -Тобто…
Взагалі, ти — найгірший кошмар свахи.
Зробимо от що: зведемо тебе з потенційною парою.
Добре.
Я влаштую побачення, щоб не було нудно, щось інтерактивне.
Я ніколи не ставила себе в таке становище.
Це буде вперше.
ОСТРІВ АЛЬ-МАРДЖАН ЕМІРАТ РАС-ЕЛЬ-ХАЙМА
Ми приїхали на острів Аль-Марджан у Рас-ель-Хаймі.
Ми не бачилися після Нового року,
тож я подумала, що це буде ідеальна нагода
знову зібратися разом і надолужити час.
Я запросила всіх, і вони прийняли моє запрошення, я це ціную.
Коли людина тебе поважає, вона приймає запрошення.
Буде весело. Не можу дочекатися.
Сподіваюся, чубитися не будуть.
Я щасливий, що побачу всіх у цій поїздці.
Окрім однієї людини.
Я не вагалася щодо цієї поїздки.
Я прийняла, що там можуть бути люди, які мені не подобаються
і яким не подобаюся я, але вони будуть.
Тож я ні через кого не змінюватиму своїх планів.
Ми прибули на острів Аль-Марджан.
Ідемо до вілли.
-Ого. -Гарно.
Місце неймовірне.
О боже.
Народ, подивіться на шале. Я в захваті.
Супер!
До речі, це місце таке спокійне, сприяє розслабленню.
Коли ми побачити пляж і віллу,
я подумала, оскільки тут і Блісс, й Ібрагім,
Блісс може поговорити з Ібрагімом про те, що сталося між ним і Крісом.
Ми переглядали весільний список гостей Ібрагіма.
І він згадав того, кого ти… Чутливе ім'я.
Кріса й Бріанну, і я сказала,
що ти не дуже любиш про це говорити.
Але ти приховуєш багато болю, який пережив.
Я не знаю, як ти почуватимешся, бо нас…
Знаєш, нас без причини не запросили на їхнє весілля.
Але ж ви подорожували.
Ми подорожували, але намір усе одно був такий.
Але це було дуже давно.
Коли він щось таке робить,
як-от запрошує на весілля всіх, крім нас, він робить заяву.
Ви бачите нас разом, ми вітаємося одне з одним,
ми в одній кімнаті, в одному колі друзів,
але між мною і Крісом є проблема.
Усе почалося, коли ми працювали на радіо.
Я вів ранкове шоу на радіо, а він щойно переїхав у Дубай.
Коли я вів радіошоу й працював на телебаченні,
то був єдиною людиною, яка змагалася з Крісом на медіа-рівні.
Він намагався стати моїм співведучим на ТБ,
а я сказав: «Слухай, я не можу».
І коли я не був на радіо чи ТБ,
усе одно вести захід кликали або мене, або його,
тож суперництво було завжди, навіть зараз є.
Усі кажуть: «От би ви з Крісом поладнали й помирилися».
Я такий: «Помирилися?» Я не розумію.
Я можу зрозуміти, що він мені заздрить. Я теж заздрю іншим людям.
Я ж не намагаюся заважати їм працювати й жити своє життя.
-Найкраще сісти й поговорити. -Я намагався.
Кілька років тому я з ним зв'язався.
Дістав його номер, написав йому, а він відповів: «Я зайнятий цього тижня».
Тоді він сказав: «За тиждень».
-Він морозився. -Так.
Де він був десять років тому, і де він сьогодні…
Я змінююся місяць за місяцем.
Не думаю, що він змінився. Весілля було торік.
Він навмисне нас не запросив.
Бріанна не казала мені: «Я не запрошую їх через проблему».
Ібрагіме.
Вона сказала: «Данія свариться із Зейною, а я не хочу проблем».
-Але ти теж. -Ти теж.
Геть усі, включно з Ібрагімом, бачать зовсім інший бік Кріса.
Він дуже добре це вміє.
Хлопець із радіо, завжди всміхається, завжди гучний.
Але я знаю його цілковито інший бік.
-Мені потрібні відповіді. -Йому треба пояснення.
Поговоріть разом, владнайте це. Розумієш? Я тебе підтримаю.
Час перестати бути миротворцем.
Час перейти до фактів і розповісти правду.
Як тобі готельний комплекс?
Дуже гарний, але я більше нікого не бачила.
Хто ще тут? Усі приїхали?
-Не знаю. Ел-Джей приїхала? -Так. Думаю, вона тут.
-Приїхала сама? -Думаю, що сама.
Я знаю, що в Ел-Джей серйозні стосунки.
Іноді я бачу їх разом на людях, а іноді ні.
Може, у них є якісь проблеми. Не знаю.
ТИТУЛОВАНИЙ МАНЕКЕННИК ХАСНАЇН ЛЕРІ ОГОЛОСИВ ПРО СТОСУНКИ З ЛОДЖЕН АДАДОЮ
КАЖЕ ПРО БЕЗСМЕРТНЕ КОХАННЯ ДО СВОЄЇ ПРИНЦЕСИ
Вони про це мовчать.
-Бачила Фархану? -Здається, бачила, як вона йшла в лобі.
-А що? -Не бачила її «Біркін»?
-Ні. -Очевидно, що позичена.
Не знаю. Фархана ходить з «Біркін» у мішечку від пилу.
«Біркін» не так носять. Ні, люба.
Її носять з гордістю. Ти хочеш, щоб усі побачили ту «Біркін».
Бачила теж позичену машину Блісса й Данії?
Я бачила, як він стирчав біля багажника, бо не знав, як його зачинити.
-Бо машина явно орендована. -Що?
Я не хочу зв'язуватися із цими людьми. Чесно. Річ не в машинах чи прикрасах.
Якщо люди поважатимуть мене, бо в мене машина найновішої моделі,
до біса їх усіх.
Буде дивно, правда ж? Побачити Данію через стільки часу…
-Як почуваєшся? -Мені байдуже.
Але це буде цікаво.
-Так. -Ти привітаєшся?
-Вони не привітаються? -Що ти робитимеш, якщо привітаються?
Залежить від того, наскільки фальшивим буде це «привіт».
Я вважаю, у них велике его.
Его їх засліплює. Сумніваюся, що вони зі мною привітаються.
Я справді не розумію, чому Ел-О…
ось так усіх зводить, знаючи те, що вона знає.
-Усе добре. -Так, усе добре.
Я не казатиму людям: «Ти можеш дружити з тим…»
Це так не працює.
-Думаю… -Але ти кажеш це мені.
-Ти інша. -Ти завжди мені це кажеш.
«Сафо, чому ти дружиш з Ібрагімом? Чому ти привіталася з Данією?»
Ти для мене найближча людина. Я не можу очікувати того самого від Ел-О.
-Так. -Ти була частиною всієї драми.
Зустрівшись з Ібрагімом,
я відчуваю, ніби зробила щось дуже погане, і просто…
Ця вина. Господи. Це жахливо.
Я вмираю від бажання сказати їй.
Але не думаю, що вона зрозуміє.
ЛОДЖЕН ОМРАН
Час для вечері, на яку нас запросила Ел-О.
Я дуже рада, що Ханна зміг приїхати.
Привіт.
Я давно всіх не бачив.
Ми вперше за кілька місяців зібралися всі разом.
Було приємно.
Моя наречена Хамда не приїхала,
бо вона з дуже консервативної сім'ї
і не любить відвідувати заходи, де чоловіки й жінки разом.
-Привіт, Ібрагіме. -Привіт, Ібрагіме.
Привіт.
-Як ти? -Добре. Як справи?
Коли зайшов Ібрагім, я не хотіла вітатися,
бо я не дуже добре вмію щось приховувати.
Тому я не хотіла ризикувати.
-Привіт. -Привіт.
Я відчуваю, що Ібрагім бентежиться, коли мене бачить.
Певна, він мене уникає, і я це розумію.
На його місці я б теж себе уникала.
-Привіт! -О боже!
Я в захваті. Так гарно. Як справи?
Добре. А в тебе?
Зейно.
Про що вона думала?
Коли Ел-О запросила нас, сказала, що тема — блиск і гламур.
Мабуть, вона подумала, що тема — цирк.
-Мир вам. -Привіт.
-Усім привіт.
Я дуже рада бачити всіх за одним столом,
але про всяк випадок тримаю запальничку в сумці.
Якщо хтось когось зневажатиме,
ситуація розпалиться, і я не втримаю її,
я просто дам їм запальничку. Нехай палять одне одного.
-Привіт. Усім добрий вечір. -Привіт.
Привіт.
-Дякую, що приїхали. -Ти красуня.
Дякую.
Коли Лоджен Омран заходить у кімнату — ось вона. Вона зайшла.
Я сяду тут. Дякую.
Зважаючи на ситуацію, я подумала, що сяду всередині,
щоб не думали, що я за одного й проти іншого.
Я дружу з усіма й поважаю всіх однаково.
По-перше, хочу подякувати вам за те, що ви приїхали.
Ми не збиралися після Нового року.
І я знаю, що це новий рік, нові цілі, нові справи
й нові версії нас — кращі, ніж були торік.
Ви всі згодні?
-Так. -Сподіваюся.
Я подобався собі торік.
Ми, зрештою, друзі.
Ми не можемо назвати всіх приятелями чи друзями.
Це група людей, що іноді мусить терпіти одне одного,
бо має спільних знайомих, які вважають, що це гарна ідея —
звести всіх разом в одній кімнаті.
Я сказав, будьмо цьогоріч щирими.
Думаю, Лоджен — єдина людина за цим столом, яку люблять усі.
-Якби ми ставилися так до всіх… -Люблю вас.
Хто не любить мене?
Хто ще прийде?
Двоє гарних друзів, вони дуже скоро до нас приєднаються.
Ні. Хто це може бути?
Я лише думаю: «Вони будуть у лівій, тобто нашій команді,
чи в правій, тобто в їхній команді?»
Гаразд, здалеку щось блищить.
Я Мона Каттан. Родом з Іраку, народилася й виросла в США,
але вже понад 20 років живу в Дубаї.
-Привіт! -Як справи?
З Моною Каттан я найбільше знайома в цій групі.
Але її графік дуже щільний.
Недавно ми зустрілися, і я сказала:
«Знаєш що? Може, зберемося разом?»
-Як справи? -Ми з Моною давно дружимо.
Бачити те, чого Мона та її сестра Худа досягли в Дубаї,
дуже надихає.
Я завжди знала, що хочу стати бізнесвумен,
думаю, переїзд у Дубай надихнув мене ще більше.
Я співзасновниця Huda Beauty, нашої імперії краси,
названої на честь моєї прекрасної сестри Худи.
Ми запустили бренд у 2013-му році.
У 2017-му компанія оцінювалася в 1,2 млрд доларів.
Зараз я найбільше зосереджена на Kayali, нашому парфумерному бренді.
Моя дитинка. Я — засновниця бренду. Це моя найбільша пристрасть і мрія.
Люди називають мене принцесою парфумів.
Я кашляю.
Усе добре. Я в порядку.
-До речі, я знаю Мону вічність. -Я теж.
Вона часто виходила в люди, а потім перестала.
Але нещодавно я побачив тебе вперше за довгий час.
Знаю. Я люблю виходити в люди. Люблю людей,
але дуже зайнята роботою і новими стосунками.
Хочеться проводити час разом.
ХАССАН ЕЛАМІН БІЗНЕСМЕН
Минулого року я була шалено зайнята.
Я вийшла заміж за ідеального чоловіка.
Мій чоловік Хассан, безперечно, моя заспокійлива сила.
Він — мрія, що здійснилася.
-Я вдячний моїй прекрасній дружині. -Милий…
Ми одружені вже майже рік, і на нас чекає ще багато років.
-Кохаю тебе. -Мені це подобається.
І ти знаєш, що я завжди поряд, щоб підтримати тебе.
Ти — моє життя.
Де Сафа?
-У вбиральні. -Добре.
Під час вечері я зрозуміла, що маю передати повідомлення Фахаду.
-Закінчила вечеряти? -Так.
-Так? І? -Що?
ПОДАРУНОК МАМІ?
Дитині два місяці.
Я чекала на подарунок у пологовому залі.
А Фахад нічого мені не дарує.
Я не можу чекати, хочу мій подарунок зараз.
Типовий Фахад, він навіть не помітив. Він просто сидить там.
Він не звертає увагу на такі речі.
Що це?
Що за…
-Що написано? -«Подарунок мамі».
Ого. Нарешті ти помітив натяк.
Якщо я не роблю цього ось так, він ніколи не помічає.
Я матеріалістка, але сентиментальна.
Мені був потрібен той подарунок.
Годинник цокає.
Чекай. Ти не купив їй мамин подарунок?
-Скільки минуло місяців? -Два з половиною.
Два з половиною місяці, а ти вже така красуня?
Дівчинко, дай мені поради. Боже. Це так захопливо.
Я не знаю, що тобі подарувати.
Я не уявляю, який подарунок їй купити.
Прикраси? У неї їх багато.
Якщо куплю машину… У нас їх багато. Тож я не знаю.
А тобі щось потрібно?
Чому він не може подумати? Не пропонуй знову квартиру.
Добре, не квартиру.
Сафа любить загальну увагу.
А Фахад, певно, зараз надто зайнятий.
Бідний Фахад. Щоб встигати за витратами Сафи,
він мусить більше працювати.
-Він не придумав? -Я думав 11 місяців.
Він хоче подарувати те, що сподобається тобі на 100%.
Дурніше не було куди!
Вона навіть звинуватила мене, сказала: «Ти прийшла через два місяці».
Ні. Так не можна, Фахаде.
Вагітність загалом дуже важка.
Тож це подарунок-подяка, бо чоловіки не мають нічого робити.
Фахаду видалили зуба.
І він порівнював свого зуба з моїм кесаревим розтином.
Такий: «Люба, мені боляче».
Я не можу ворухнутися. Не можу. А боляче йому?
-Ти плануєш? -Ну, знаєш…
-Незручно. -Відповідь: «Чорт, так».
Так.
Зараз мене багато що тривожить. Я маю розібратися у своєму житті.
Хассан готовий стати батьком ще вчора. Мені тривожніше.
Я хочу більше часу побути його дружиною, досліджувати разом.
-Тобі весело? -Дуже весело. Дякую.
Дякую, люба.
Я маю тобі дещо сказати. Ходи.
-Добре. -Фархано.
Я не мала наміру викликати в когось заздрість чи гнів.
Я просто поманила їх, і вони прибігли.
У мене для них сюрприз.
Тієї миті я подумав: «Ібрагіме, що ти накоїв?
Ну ж бо, Ібрагіме. Спробуй згадати. Просто спробуй згадати».
Друзі, у нас є наречений.
-Так. -Ми хочемо його привітати.
-Так. -Але моїм способом.
У мене є сюрприз для Ібрагіма.
Я хотіла подарувати йому щось перед весіллям.
Приготуйтеся, друзі. Ми полетимо в Саудівську Аравію.
-О боже! -Так, у мою країну.
Що там відбувається?
Бозна, про що вони говорять. Може, про нас?
Це… О боже. Це чудесно.
Це здійснення мрії.
Немає нічого кращого, як поїхати туди з Ел-О.
Це її країна. Вона знає всі місця.
Я більш як на 100% впевнений, що вона нас не розчарує.
Полетимо в Аль-Улу.
-О боже! -Ого!
Завжди туди хотів.
-Буде так весело. -Чудово.
Ми відсвяткуємо одруження Ібрагіма. Я в захваті.
-Я ніби сплю. -Не змушуй плакати. Гаразд?
Я щасливий, що відволічуся від усього, що роблю.
Через планування весілля… Я хочу відійти і розслабитися.
Покликати Ел-Джей, щоб сказати новину?
Ел-Джей. Ти нам тут потрібна.
-Ел-Джей. -Ел-Джей, ти нам потрібна.
Куди не піду, мене всюди кличуть. «Ел-Джей. Ел-Джей».
Природно, що вони покликали мене сісти з ними.
Розвантаж графік на наступний тиждень. Ми викрадемо тебе для подорожі в Аль-Улу.
-Справді? Як захопливо. -Вгадай, навіщо.
Я завжди хотіла поїхали в Аль-Улу.
-Але з якої нагоди? -Вгадай.
-З якої? -Щоб привітати нареченого.
Бачиш? Ти втратила, хтось здобув.
Але ти мені більше подобаєшся як подруга. Глянь на неї…
Я навіть не думала про Ібрагіма.
Я лише думала: «Що я одягну?»
Ще рано.
І я підготувала ще дещо
в іншій обстановці, атмосфері, скажімо так: іншу гру.
Я відвезла їх у свою віллу,
там була приємна арабська атмосфера, ми запалили вогнище.
Люди.
Ми з дівчатами маємо традицію, коли збираємося.
Ми записуємо все погане, про що шкодуємо, і палимо,
сподіваючись, що це не повториться.
Кожен з нас запише те, про що шкодує з минулого року,
ми кинемо це в полум'я і спалимо.
Зазвичай у такі ігри грають у вузькому колі.
Я не знаю, чи змогла б відкритися й поділитися глибшими секретами.
Може, тим, про що шкодую.
Я хотіла б не тиснути на себе чи нас,
намагаючись завагітніти.
Я найбільше шкодую про те, що мало проводив часу з родиною.
Не думаю, що Кріс шкодує про те, що робив усі ці роки.
Цікаво, чи він розуміє, що робив.
Я найбільше шкодую, що торік не приділяв дружині достатньо уваги.
Цього року я хочу поставити себе на перше місце,
просто любити себе, от і все. Так.
Я намагалася підтримувати мрії всіх,
але тепер стараюся зосередитися на собі.
Я хочу проводити більше часу зі своїми дітьми. Їм потрібна мама.
І ще хочу спробувати щось нове.
Більше робити те, що мене захоплює й подобається.
Я шкодую, що не народила Аяну раніше.
Здуріти. Торік я не була готова до дитини.
Неймовірно, як усе повернулося.
Єдине, про що я шкодую, це що не народила ще однієї дитини,
щоб в Ейдена був молодший братик чи сестричка.
Фахаде.
Сьогодні восьмі роковини по смерті моєї мами.
Вона рік чи два хворіла.
Проходила діаліз. То був болісний період.
Я їздив туди-сюди. Я не провів багато часу з нею.
Ось про що я шкодую. Це все.
Ми тебе любимо, брате.
-Люблю тебе. -Дякую.
Якби я знав чи міг повернутися в часі,
то все б покинув і весь час був з нею.
-Боже. Це було так глибоко. -Так.
Мій милий Фахад.
Я вирішила цього року поставити себе на перше місце,
а вже далі всіх інших.
Я продовжу давати, але спершу даватиму собі.
Цього року я планую втілити деякі мрії
і проводити більше часу з Ханною й родиною.
Коли я почув, що сказала Зейна,
подумав, що маю багато що сказати.
Я шкодую, що вліз у драму, в якій не мав брати участі.
І шкодую, що взяв Данію в офіс Зейни.
Я б хотів, щоб цього не сталося,
і маю надію, що зараз раз і назавжди це видалю.
Може, Зейна не проявила б гніву, якби ми були наодинці.
Ось чому я шкодую.
Слова, слова.
Він шкодує через свій імідж.
Йому не прикро за те, що він мене скривдив. Не прикро.
Коли я почула, про що всі шкодують…
Фахаде, ходи зі мною.
Допоможи. Мені треба у вбиральню.
…я дуже про дещо шкодувала
і більше не могла тримати це в собі.
Я маю сказати Фахаду.
Господи, Фахаде. Мені так тяжко.
-Що сталося? -Мені дуже тяжко на серці.
Що сталося, кохана?
Я зустрічалася з Ібрагімом.
-Навіщо? Він причина всіх проблем. -Він хотів знати…
Слухай, по-перше, Зейна нічого не знає.
По-друге, я хотіла його вислухати. Але тепер я паршиво почуваюся.
-Ти маєш їй сказати. -Знаю. Я хочу.
Але відчуваю, що вона зреагує надмірно.
Зейна проти того, що ми підписані одне на одного в інстаграмі.
Уяви, що буде, коли вона дізнається про зустріч.
Я не готова сказати Зейні,
бо іноді Зейна буває трохи суворою,
і їй здаватиметься, що я її певним чином зрадила.
Але ти маєш з нею поговорити.
Ти маєш. Так буде правильно.
Якого біса? Чому вона була там?
-Не знаю. -Чому вона була там?
-Думаєш, вона чула? -Не знаю.
Вона говоритиме казна-що й не розкриє моєї версії подій.
І я здаватимуся поганою.
Фархано, якщо це випливе, ти матимеш справу зі мною.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко