‏- האי אל-מרג'אן ‏אמירות ראס אל-ח'ימה -
‏זה מדהים. תראי. ‏היום נאכל ארוחת בוקר בבריכה.
‏ארוחת בוקר נהדרת. ‏-וואו.
‏היום התעוררנו בראס אל-ח'ימה.
‏מזג האוויר עשה לנו חשק ‏לטבול רגליים בבריכה.
‏- מגישת טלוויזיה -
‏וניהלנו שיחת בנות רגועה מאוד.
‏היה כל כך כיף אתמול בלילה. ‏אני כל כך שמחה שמונה וחסן הגיעו.
‏זו הייתה הפתעה נהדרת.
‏אגב, אני נרגשת מאוד לקראת אל-עולא.
‏- ולוגרית -
‏יהיה לנו טיול כיפי כל כך. ‏-כן, אל-עולא.
‏צריך להכין בגדים. ‏-צריך להכין בגדים.
‏אגב, פהאד, אתמול בלילה… מסכן.
‏כשהוא דיבר על אימו. ‏-בכיתי.
‏הוא שבר לי את הלב. ‏-בכיתי. לא יכולתי.
‏זה היה עצוב כל כך. ‏-כן, זה היה עצוב.
‏כשהיינו ליד המדורה, ‏ברגע מסוים הייתי צריכה ללכת לשירותים.
‏וכשיצאתי מהשירותים, ‏שמעתי את ספא ופהאד משוחחים.
‏למען האמת, לא שמעתי היטב על מה הם דיברו.
‏רק שמעתי משהו כמו… "לא סיפרתי לה". ‏משהו כזה.
‏אל-ג'יי, אתמול בלילה אמרת ‏שאת רוצה לנסות משהו חדש.
‏מה, למשל? ‏-כן.
‏בשנה שעברה הרגשתי ‏שאני עושה כל הזמן את אותו הדבר,
‏והרגשתי שאני רוצה לנסות משהו חדש.
‏אולי בתחום העסקי, ‏אני צריכה להתחיל במקום כלשהו…
‏בתור שכירה.
‏מעולם לא עבדתי כשכירה.
‏אז אני רוצה להתנסות בעבודה ראשונה.
‏אני נרגשת כל כך.
‏תני לנו רמזים. ‏-רמזים.
‏אופנה? ‏-בנק?
‏אולי. ‏-משהו שקשור לתקשורת?
‏לא. ‏-זה מקום ציבורי או משרד פרטי?
‏מקום ציבורי.
‏נראה לי שהיא נמצאת במשבר אמצע החיים.
‏אני לא מבינה למה היא רוצה למצוא עבודה. ‏כאילו, למה?
‏נשתה לכבוד אהבה עצמית וטיפוח עצמי.
‏בדיוק. ‏-כן.
‏- דובאי בלינג -
‏בואו נעשה את זה כך. חבטת סבתא.
‏התקשרתי לחסן.
‏הוא אמר שהוא הולך לים לבלות עם החבר'ה,
‏אז חשבתי להצטרף אליהם.
‏זה גרוע.
‏גם קריס נמצא שם. יש לי בעיה עם קריס.
‏אני רוצה לדבר איתו, ‏כי אולי לא תהיה עוד הזדמנות.
‏פהאד, אתמול ראיתי ‏שספא שאלה אותך על מתנת הלידה.
‏כן. ‏-מה הסיפור?
‏אני לא יודע מה לקנות לה. זה לא פשוט.
‏נושא המתנה עולה כל הזמן בשיחות…
‏- איש עסקים -
‏שזה הוגן, כי אני לא מבין בזה.
‏אולי תשדרג את טבעת הנישואים שלה?
‏טבעת האירוסים שלה עלתה לי מיליון דולר.
‏הוא קנה את הלמבורגיני של הטבעות.
‏בדיוק. ‏-אולי עכשיו ישדרג לבוגאטי.
‏כן, גרסת הבוגאטי.
‏פהאד, באמת, עשית למענה הכול.
‏מה תעשה? ‏-חבר הציע שאקנה לה יכטה.
‏אין מצב. אתה לא קונה לה יכטה. ‏-רעיון טוב.
‏אתה לא קונה יכטה.
‏ואם זה לא ימצא חן בעיניה? הלך עליי.
‏כמה נשתמש בה? זה ימצא חן בעיניה או לא?
‏אני לא חושב שזה ימצא חן בעיניה כמתנת לידה.
‏אולי תעשה קעקוע מזויף של שמה על הזרוע שלך?
‏בטח. בוא ננסה את זה. ‏-אתה חושב שזה ימצא חן בעיניה?
‏אני מכיר את אשתי. זה לא יעשה עליה רושם.
‏היא לא איזו מתבגרת. כאילו, "אני מאוהבת…"
‏לא, אבל זה מראה לה שתהיה איתה לנצח.
‏מתנת לידה אמיתית או לא, ‏אני רק רוצה למתוח את ספא.
‏אל תקנה לה כלום. ‏-בסוף הוא יצטרך להתגרש בגללך.
‏מתנת הלידה הזו… כבר נמאס לי לשמוע על זה.
‏כאן צריך לדבר רק על דבר אחד.
‏עליי ועל קריס. אני לא מבין מה הבעיה.
‏נדמה לי שהכול התחיל לפני 12 שנים.
‏אני צריך תשובות. אני צריך הסבר.
‏הגיע הזמן.
‏אם כבר מדברים על מתנות לידה… ‏-כן?
‏אתה ובריאנה מתכננים להביא ילד השנה?
‏כבר הרבה זמן שהיא רוצה ילד.
‏כשנפגשנו, היא לא רצתה ילדים.
‏אך במשך השנים התפתח אצלה יצר אימהי,
‏ואני רואה אותו כל הזמן. ‏היא בהחלט רוצה ילד.
‏אני יושב כאן, אבל הראש שלי לא נמצא כאן.
‏אני מרגיש שאם לוחצים עליי בנושא יותר מדי
‏או שמתמקדים בו יותר מדי, זה עלול להפריע.
‏אז אמרתי לה שפשוט נמשיך לנסות.
‏אנחנו מנסים…
‏אז אני חושב לעצמי מה לעשות,
‏אם זה הזמן המתאים או לא.
‏האם אני זה שצריך להתחיל?
‏או שהוא צריך להתחיל? ‏כל המחשבות האלה עוברות לי בראש.
‏ובשנייה האחרונה, החלטתי לנצל את ההזדמנות.
‏החלטתי שאתן לו ליהנות מהספק.
‏פהאד, נשמע שיש לך קצת כסף זמין.
‏אף פעם אין לי כסף זמין. ‏-השקעה.
‏אני רוצה להעלות הופעה מוזיקלית גדולה,
‏ואני מחפש מישהו שיממן אותה. מה דעתך?
‏אבי לימד אותי
‏שאתה צריך לדאוג לאנשים שקרובים אליך.
‏כי אם תתמוך בחברים שלך, במשפחה שלך,
‏ולא תשכח אותם,
‏גם הם תמיד יעמדו לצידך.
‏אז אני לגמרי בעניין.
‏תודה. אני מעריך את זה. ‏-תודה.
‏ואז נשמתי עמוק, ואמרתי לעצמי…
‏"נזרוק פיתיון קטן לים, ‏ונראה אם ייתפס איזה דג".
‏קריס, מאחר שאתה עובד בתחנת הרדיו,
‏אני מחפש מישהו שיפרסם את המופע, אנשים…
‏איזה מופע זה?
‏די-ג'יי בליס בהופעה חיה ראשונה.
‏נכריז על המופע בקרוב.
‏חשבתי שאולי נוכל להכריז עליו בתוכנית שלך.
‏בוא נבדוק אם אפשר לארגן את זה.
‏זה יהיה מגניב. ‏-נראה אם נצליח לעשות את זה.
‏עברו 12 שנים.
‏שתים עשרה שנים של "נראה".
‏אתה תראה.
‏אתה, קריס. אתה תראה.
‏שנשחק שוב?
‏כן, קדימה. ‏-קדימה.
‏משחק תחרותי הפעם. ‏-בסדר, קדימה.
‏אני לא יודע איזה אירוע יש לבליס. ‏אבל בשלב זה, אני די עמוס.
‏לא מתאים לי להיות מעורב במשהו כרגע.
‏האמת היא שאני לא צריך את הכסף של פהאד, ‏אני לא צריך כסף של אף אחד.
‏זרקתי חתיכת גבינה קטנה כדי לתפוס עכבר.
‏בדיוק התעוררנו באתר הנופש המקסים הזה,
‏ועכשיו אוכל ארוחת בוקר ‏עם ספא, זיינה ובריאנה.
‏זה יפה. ‏-עיצוב יפה.
‏הבילוי אתמול התארך יותר מכפי שציפיתי.
‏נכון? מה לגבי הצער של פהאד?
‏מסכן שלי. ‏-כן, מסכן.
‏זה צער אמיתי. ‏-נגע לי ללב.
‏הוא מסתיר את רגשותיו,
‏בעיקר כשהוא מדבר על אמו.
‏פהאד לא מתנהג ברגשנות.
‏כשהוא חושף בפניי את רגשותיו, אני…
‏- עקרת בית -
‏משתגעת, כי זה לא קורה לעיתים קרובות.
‏החרטות של איברהים… לא נראה שהוא חש חרטה.
‏- מנכ"לית נדל"ן -
‏אני לא יודעת, הוא מאוד… ‏-נראה לך?
‏הוא לא עקבי בחרטות שלו.
‏אחרי שראיתי את איברהים… ‏אני לא יודעת מה פרחאנה שמעה,
‏אני חייבת לספר לזיינה, ‏אבל אני מחכה לרגע המתאים.
‏לא יודעת. לפעמים אני רוצה להאמין לו.
‏לפעמים הוא כל כך מלא חרטה, ‏ולפעמים הוא פשוט…
‏למחרת הוא עושה משהו אחר.
‏ספא, מסיבה כלשהי, ‏כשאיברהים עושה דברים מכוערים,
‏לפעמים היא מצדיקה אותו.
‏הרגשתי שזה היה… לא חשתי שהיו שם רגשות.
‏לא הרגשת או שלא ראית רגשות?
‏כי לפעמים את לא רוצה לראות רגשות.
‏את חושבת שאני לא רוצה לראות רגשות? ‏-אני שואלת.
‏לא. הדרך שבה הוא אמר את זה…
‏הרגשת שזה היה מזויף לחלוטין? ‏-כן.
‏לפעמים אני חושבת שזיינה קצת קשוחה מדי. ‏אני רוצה שהיא תירגע.
‏יצא משהו טוב מהמצב הזה, אז…
‏אני מתרגשת מהעסק החדש שלך.
‏יש לי נטייה כזו. כי גם אני מתרגשת.
‏המצב הזה היה הטריגר.
‏אבל הרגשתי שזה הזכיר לי מי אני,
‏והחלטתי פשוט להגשים חלום ישן.
‏אחרי הריב שהיה לי עם איברהים, ‏התחלתי לחשוב,
‏"איך אוכל לצאת מחוזקת מהמצב הזה?"
‏אז החלטתי ליצור קו אופנה ‏שייקרא "אני היא החברה",
‏שיסמל כל אדם שבנקודה מסוימת בחייו
‏אמרו לו, "אתה לא יכול".
‏הרגשתי שמצאתי את המסר שלי.
‏אני משרטטת בגדים מאז גיל 16 או 17.
‏ותמיד חלמתי להיכנס לתחום הזה.
‏וההזדמנות פשוט התגלתה בפניי.
‏אני כל כך מתרגשת מהמאורע. ‏-כן, גם אני.
‏הוא יהיה פשוט מאוד, רגוע.
‏בלי הרבה נאומים. זה רק מפגש.
‏אני מתרגשת מאוד ‏וארצה מאוד שחבריי יהיו איתי.
‏את מזמינה את איברהים? ‏-לא.
‏באופן אישי, אני חושבת ‏שאתם צריכים זמן אחד-על-אחד,
‏כדי לפתור את הבעיות שלכם.
‏לא יודעת. תלוי בך. אני לא יכולה לומר.
‏לו הרגשתי שהוא בוגר מספיק, ‏ודאי שהייתי מזמינה אותו.
‏אני מרגישה שיש לי בעיה עם זיינה.
‏קדימה, גבירותיי. ‏-קדימה.
‏עכשיו שארוחת הבוקר הסתיימה, ‏אני צריכה לארוז
‏ולחזור לדובאי, ולחזור לעבודה.
‏יש לי הרבה דברים לעשות.
‏- דובאי - איחוד האמירויות הערביות -
‏- האחוזה של חסן ומונה -
‏אתמול, בראס אל-ח'ימה, ‏לא הצלחתי לדבר עם מונה.
‏אז היום, כשאנחנו חזרה בדובאי,
‏קפצתי לבית של מונה.
‏החלטנו שניפגש
‏וננהל שיחה רצינית.
‏היי. ‏-אלוהים, קריס.
‏אני כל כך שמחה שאתה כאן. התגעגעתי אליך. ‏-אני יודע.
‏נהנית מהחופשה הביתית שלך? ‏-כן, זה היה נחמד.
‏אני רוצה לחזור ו…
‏אולי רק עם חסן, לבדנו, להירגע…
‏הוא הטיל פצצה בארוחת הערב ‏והודיע שהוא מוכן לילדים.
‏אני יודעת. ‏-זה הפתיע אותי.
‏את מוכנה לכך שהוא מוכן?
‏הוא בהחלט השותף המתאים. ‏-כן.
‏אני רק לא בטוחה שזה הזמן המתאים.
‏חסן מת להיות אבא, מאז שנפגשנו.
‏בכנות, לא בטוח ‏שאני בכלל מסוגלת לחשוב על ילד השנה.
‏זו שנה לחוצה במיוחד. ‏קורים כל כך הרבה דברים.
‏עדיין לא סיפרתי לך, ‏אבל תפסתי קומה שלמה בבניין שלנו.
‏אני מסדרת אותה עכשיו.
‏הקמתי חברה חדשה, ששייכת רק לי.
‏בניתי מעין מעבדה ליצירתיות, ‏כדי להשקיע בחברות הזנק אחרות.
‏זהו המיזם העצמאי הראשון שלי בלי המשפחה.
‏כל הכבוד. ‏-זו משימה גדולה.
‏זה סיכון גדול, השקעה גדולה. ‏זו שנה חשובה עבורי.
‏אני חושב שאת מפעילה על עצמך יותר מדי לחץ.
‏בריאנה עכשיו, היא… ‏אני חושב שעכשיו היא כמו חסן.
‏היא רוצה תינוק כבר אתמול. ‏-באמת?
‏כן.
‏כשבריאנה גילתה שהיא סובלת ממחלת גרייב,
‏נאלצו לטפל בה בתרופות כדי לייצב אותה.
‏השנה היא תפסיק עם כל התרופות.
‏היא מוכנה להביא תינוק. ‏היא תהיה אימא נהדרת.
‏הגעתי הביתה אתמול. ‏קיבלתי משלוח ופתחתי אותו.
‏חשבתי שזה בשבילי, אבל היו שם בדיקות ביוץ.
‏היא סיפרה לי על כך.
‏זה הופך להיות מטלה.
‏"בשעה הזו, בדקה הזו", ואני חושב…
‏אתה מגיע הביתה מהעבודה, ‏ומחכה לך עוד עבודה.
‏ואני לא רוצה שזה יקרה. אנחנו נשואים טריים.
‏צריך ליהנות מהרגע.
‏היא מרגישה שאם היא לא ‏תיכנס להיריון ברגע זה, יהיה מאוחר מדי.
‏ואני… ‏-אבל אני מבינה אותה.
‏היא רק בת 35. ‏-היא עדיין צעירה.
‏היא חושבת… ‏-היא צעירה ממני.
‏אבל… ‏-שלא ארגיש זקנה. אני בת 37.
‏אדבר איתה.
‏תמשיכו לנסות. אם לא תצליחו תוך חצי שנה, ‏אפנה אתכם לרופא שלי.
‏הוא הטוב ביותר. ‏-סגור.
‏- קליית קפה האמירויות -
‏דאניה ואני הפכנו להיות כמו משפחה. ‏אנחנו אוהבים מאוד זה את זה.
‏החלטנו להקים עסק של בית קפה.
‏רציתי לחלוק איתה את ההצלחה שלי.
‏כשתראי את זה, פשוט תחשבי על כסף. ‏-כן.
‏כסף, כסף, כסף. ‏-כסף, כסף, כסף.
‏היום נפגשתי עם דאניה בבית הקלייה, ‏ואנחנו בודקים את הקפה
‏שנרצה להגיש בבית הקפה שלנו, ‏"קפה החברים הטובים".
‏יש לו ריח טוב. תשאף אותו פנימה. ‏-לשאוף פנימה.
‏נגיש אותו ב"קפה החברים הטובים" שלנו.
‏איברהים מכיר את התשתית של הקמת בית קפה.
‏אני מביאה את מה שאני יודעת.
‏את ההיבט העיצובי. אנחנו צוות טוב.
‏איברהים, אני נרגשת מאוד. זה ממש קורה.
‏פולי הקפה כאן…
‏רק התחלנו. זה יהיה קשה יותר.
‏נתמודד עם הרבה קשיים,
‏הרבה שונאים, הרבה מכשולים.
‏קשה להתחיל משהו בפעם הראשונה.
‏אתה רוצה לקבל תמיכה מאנשים ‏ושיגרמו לך להרגיש שלא תיכשל.
‏כשאני מדברת עם בליס, הוא אומר,
‏"לאן את הולכת? למה את נפגשת עם איברהים?"
‏הוא לא מתייחס לזה ברצינות.
‏הייתי רוצה שיתמוך בי יותר בנושא הזה.
‏אני צריכה שבליס יתמוך בי יותר בתקופה הזו
‏של הקמת העסק, אבל הוא לא תומך.
‏את מריחה את זה? זה מדהים.
‏וואו. אשמח לטעום את זה. ‏-בוא נטעם את זה.
‏זה מדהים. וואו.
‏אגב, פרחאנה שלחה לי הודעה.
‏היא אמרה ש"אל-עודה" מתכננת אירוע.
‏"עודה" משמעו "הגדולה". ‏אני לא אוהב לומר את שמה כי…
‏הוא…
‏נתקע לי כאן.
‏היא מתכננת אירוע? ‏-לכבוד המותג שלה.
‏איזה מותג?
‏"אני היא החברה."
‏מה קורה… כולם רוצים להיות מעצבי אופנה?
‏כן. ‏-אני שמחה שסיפקנו לה השראה.
‏אני מרגישה שאני המנהלת האומנותית ‏של "אני היא החברה".
‏אני תמיד אומר זאת.
‏נקווה שהפעם החברה באמת תהיה בבעלותה.
‏לפחות יהיה לה משהו.
‏- אחוזתה של לוג'יין עומראן -
‏כחלק ממאמציי לרדת במשקל, ולכבוד הלידה שלי,
‏לו הזמינה אותנו, את זיינה, את מונה ואותי, ‏לאימון בעזרת גירוי חשמלי אצלה בבית.
‏מוכנות… לחוויה חדשה? ‏-קדימה.
‏ספא אמרה לי שעודף המשקל מפריע לה, ‏אז הצעתי אימון בגירוי שרירים חשמלי.
‏הבטחתי, ואני נוהגת לקיים.
‏אני רוצה לרדת עוד שישה קילוגרמים. ‏-באמת?
‏אני אדם רכושני מאוד.
‏אני לא רוצה שבעלי ירגיש שהוא מחמיץ משהו.
‏אז ככל שארגיש טוב יותר ‏ואחזור לעצמי מהר יותר,
‏כך ייטב לחיי הנישואים שלנו.
‏אבל את נראית כל כך סקסית. ‏-הפעם ההיריון ירד לי לתחת.
‏בפעם הקודמת הוא הגיע למקום אחר. ‏הפעם הוא כאן.
‏אני רוצה להוריד את משקל הטרום-תינוק.
‏לפני שאיכנס להיריון אני רוצה להוריד…
‏כי כרגע אני שוקלת תשעה ק"ג יותר ‏ממה שאני רוצה.
‏כבר בגיל 13, התחלתי להבין
‏שאני לא מרוצה מהגוף שלי, מגיל צעיר.
‏עברתי כל כך הרבה עליות ומורדות, ואובססיות,
‏ודיאטות מטורפות.
‏אבל המחשבה על אימהות ‏הפכה את זה למפחיד עוד יותר.
‏אני לא מוכנה להוסיף למשקלי הנוכחי.
‏אנחנו עושות את זה בגלל ספא. ‏-כן.
‏אז אתה צריך להתמקד בה.
‏וואו. ‏-את מרגישה משהו?
‏ברור שאני מרגישה.
‏בטוחה? ‏-כן.
‏זה גורם לי לרצות לצחוק…
‏אני מרגישה כאילו מישהו נושך אותי. ‏-מאוחר מדי.
‏לא, זה יותר מדי. ברצינות, לא.
‏מה מגניב בזה?
‏אני באמת רוצה להשיל תשעה ק"ג ‏לפני שאיכנס להיריון.
‏זו המטרה שלי.
‏בכנות, אני לא חושבת שאת צריכה ‏להציב לעצמך מטרות כאלה.
‏אני מרגישה שאני לא יכולה ‏לעשות מה שאני רוצה.
‏אני לא יודעת איך אמהות עובדות מצליחות, ‏כי אני מדמיינת את עצמי עכשיו,
‏ולגדל ילדים בזמן שאת מנסה לבנות אימפריה
‏ולגרום לה לגדול… כן, זה מפחיד.
‏אני מרגישה שאיני מוכנה לזה.
‏את מבינה שאין זמן מתאים, נכון?
‏עשיתי את זה עם ח'אנה ‏עד שהוא הציב לי אולטימטום.
‏הציב אולטימטום?
‏היינו נשואים במשך חמש שנים. ‏בכל שנה אמרתי, "לא השנה".
‏"זה יפריע לי לעבוד". ואז הוא אמר…
‏"התחתנתי כדי להקים משפחה." ‏-וואו.
‏"העסק וההצלחה שלך לא ילכו לשום מקום.
‏"את עדיין תהיי אותו אדם.
‏"יהיו לך אותן הזדמנויות."
‏תעצור!
‏אני לא יכולה להזמין אליי אנשים ‏ולהגיש להם רק תה וקפה.
‏הגשתי דברים בריאים ודברים לא בריאים. ‏שהן יבחרו.
‏לפני כמה ימים, בחופשה, ‏ארוחת הערב הייתה מביכה מעט.
‏למה?
‏יפה בעיניי שאת מנסה לקרב בין כולם.
‏אבל זה היה מביך מעט. ‏-באיזה אופן?
‏לא הרגשת שהשולחן התפצל לשניים?
‏כמובן. לעולם לא הייתי מושיבה אותך
‏ליד מישהו שאת לא מרגישה בנוח במחיצתו.
‏כל מי שמבין משהו בנימוסים ובכבוד
‏היה יודע שעשיתי זאת מתוך נימוס.
‏בכל מקרה, מה דעתך ‏על מה שהאנשים האלה עשו לי?
‏שמעתי את הצד שלך וגם את הצד שלהם.
‏אבל אני לא רוצה להתערב ולומר את דעתי.
‏זו לא הבעיה שלי. אני לא רוצה להיות מעורבת.
‏אני אומרת, כל אחד דורש יחס אחר.
‏ברגע שאני מבינה את הדרישות שלך, ‏אני נוהגת בהתאם.
‏ואם לא, אני מתרחקת.
‏זאת אומרת שתצאי איתי ‏ביום ההולדת שלי ותפנקי אותי?
‏לא.
‏אני כבר מכירה את זיינה מצוין.
‏כל עוד איברהים נוהג בי בכבוד,
‏ודאי שאגיע ליום ההולדת שלו ואחגוג איתו.
‏אז למה יצאת איתו?
‏לא יצאתי. פרחאנה הזמינה אותי.
‏היא אמרה, "אנחנו יוצאים לחגוג ‏את יום ההולדת של איברהים".
‏לי אין בעיה איתו.
‏אני אוהבת את איברהים. ‏בתוך תוכו הוא עדיין ילד.
‏והילד הזה, כמו כל ילד, עושה טעויות.
‏ישבתי איתו, כמו שאת ואני יושבות עכשיו, ‏פנים אל פנים.
‏והוא אמר, "נכון, טעיתי".
‏אז מה עוד את רוצה שאעשה? שאכה אותו?
‏לא.
‏זיינה ואני, אנחנו חברות.
‏אבל אף אחד, גם לא זיינה,
‏לא יגיד לי עם מי מותר או אסור לי להיות.
‏אז לא רציתי לומר לזיינה ‏שאני הולכת לאל-עולא.
‏במקום זאת, בחרתי מקומות ‏שאיברהים אוהב. אני אדם חופשי.
‏איבדתי חברויות של עשר, 15 שנים, ‏בגלל בעיות באמון.
‏אמרתי לספא, אני נותנת לה… ‏היא ההזדמנות האחרונה שלי עכשיו.
‏אם היא תפשל, זו תהיה בעיה קשה.
‏בכל פעם שאני מביטה בה, אני מרגישה
‏שאני לא יודעת מתי הרגע הנכון לספר לה.
‏אל תשכחו את האירוע שלי מחר.
‏כן. ‏-אני ממש מצפה לו.
‏לחיי בריאות טובה וחברים טובים. ובלי דרמות.
‏כן. ‏-וכיף.
‏ובלי צלוליט ושומן. ‏-כן.
‏- מלון פרמונט ‏רובע העסקים -
‏מה השווי של מה שיש כרגע על השולחן?
‏אני חושב שכמעט חמישה מיליון דולר.
‏קריס ואני דיברנו היום ואמרנו,
‏"צריך למצוא מתנת לידה לספא."
‏הבאתי כמה פריטים נדירים מאוד, ‏כי שוחחתי עם ספא.
‏אני משוחח איתה כבר כמה חודשים.
‏אז אני יודע מה היא אוהבת.
‏התכשיטן הזה הכיר את הטעם שלה ‏טוב יותר מפהאד. זה מדהים.
‏זו קלאסית. ‏-הוורודה הזו?
‏אתה יכול להסתכל. ‏-יש שם ורוד, נכון?
‏היא נדירה מאוד. ‏-מה מחירה?
‏אני חושב שיותר ממיליון דולר.
‏מיליון דולר… בשביל טבעת.
‏זה תכשיט אמיתי.
‏אני חושב שזה מה שהיא מחפשת כבר הרבה זמן.
‏כמה זה בסך הכול? ‏-זה… 300 אלף דולר.
‏זה הרבה כסף.
‏אבל שוב, פהאד אמר, ‏"כן, זה ימצא חן בעיניה".
‏ברור שזה ימצא חן בעיניה. אין…
‏אף גבר או אישה בעולם ‏שזה לא ימצא חן בעיניו.
‏אני רוצה את היהלומים האלה. ‏תן לי את היהלומים, פהאד.
‏אני אקח אותם.
‏זה מוצא חן בעיניי. ‏-זה?
‏אתה יודע מה גודל היד של ספא?
‏האם זה יגרום לספא להתפעל? האם היא תשמח?
‏יש לה אחד קטן יותר. ‏היא תשמח לאחד גדול יותר.
‏הצמיד מוצא חן בעיניי, ‏אבל אני רוצה לראות עוד אפשרויות.
‏מה דעתך על בקשת העזרה של בליס?
‏לא בדיוק הבנתי באיזה היקף הוא מעוניין.
‏הוא היה די מעורפל בקשר לזה.
‏בליס לא התבייש לבקש עזרה.
‏אבל הוא צריך להבהיר מה בדיוק הוא מחפש.
‏בפעם הבאה שניפגש, ניכנס לפרטים.
‏אני מבין שאם הוא מבקש ממך עזרה,
‏אולי הוא מכיר את הפלטפורמה ‏שאתה יכול לספק לו.
‏אני לא מכיר אותו טוב מספיק
‏כדי שאעשה איתו עסקים עכשיו, אז…
‏אני לא חושב על זה בכלל. אני לא מכיר אותו.
‏אני לא רוצה שום קשר אליו. ‏זה המצב בינינו כרגע.
‏מה דעתך על המתנה? ‏-היא מקסימה.
‏אני עדיין חושב שצריך למתוח אותה ‏עם קעקוע מזויף.
‏אני חושש שהיא עלולה לדקור אותי. ‏"באמת עשית קעקוע כאן? רגע".
‏רק "ספא לנצח".
‏אני רוצה שפהאד יופיע עם קעקוע מזויף ‏של שמה של ספא.
‏אני מקווה שאצליח לשכנע אותו ‏לעשות את זה, ונראה איך היא תגיב.
‏- מלון פאלאצו ורסאצ'ה דובאי -
‏היום יתקיים אירוע ההשקה ‏של "אני היא החברה".
‏אחרי כל מה שעברתי,
‏החלטתי להפוך את המצב הזה ‏למשהו חיובי, וכך עשיתי.
‏"אני היא החברה", כי אני באמת החברה.
‏עבדתי על המיזם הזה בהתלהבות גדולה.
‏זה היה מלחיץ, אך בו זמנית, אני שמחה מאוד.
‏אני כל כך נרגשת מהאירוע של זיינה. ‏אני כל כך גאה בה.
‏וכשאני רואה מה היא הצליחה לעשות ‏עם מצב מאתגר ומצער,
‏זה משמח אותי מאוד.
‏אני… ‏-היי.
‏אני היא החברה. ‏-נכון.
‏בואו נגיד שבעוד שנה מהיום,
‏כולם יסתובבו עם נצנצים על העיניים.
‏אני מעוררת בכולם השראה בכל דבר. ‏לא שולטת בזה. הם…
‏כולם רוצים קצת מספא.
‏אז לו, את יכולה לנסות, ‏אבל לא תצליחי, מותק.
‏שלום. ‏-ברכותיי.
‏מותק.
‏מה שלומך?
‏ודיע אלנג'אר הוא דמות בולטת מאוד ‏בחיי החברה של דובאי.
‏כל מי שמבקר באתרי נופש יוקרתיים ‏מכיר את ודיע.
‏הוא נשמה מתוקה מאוד.
‏מכירה את ודיע? כולם מכירים אותו.
‏הכרתי את ודיע כשרק עברתי לדובאי. ‏יש לנו הרבה חברים משותפים.
‏אז כשראיתי אותו באירוע של זיינה,
‏חשבתי שכדאי שאדבר איתו על הקריירה ‏שאני רוצה לעצמי.
‏וחשבתי על ודיע ‏כי יש לו הרבה ניסיון באירוח.
‏רציתי לשוחח איתך על…
‏זה זמן מה שאני חושבת על משהו,
‏והבנתי שאני רוצה לנסות משהו חדש בחיים,
‏אז חשבתי שאני רוצה עבודה שתאתגר אותי.
‏בסדר.
‏ואז חשבתי שכדאי לי לעבוד במלצרות.
‏זה מעולם לא עלה בדעתי.
‏מלצרות? הייתי המום.
‏האמת היא שאני לא יכול ‏לדמיין את אל-ג'יי עובדת בעבודה כזו.
‏היא אחת כזאת ש…
‏היא מעדיפה שישרתו אותה. היא לא יכולה לשרת.
‏למה את רוצה לעשות את זה?
‏אני יודעת שאף אחד לא יצפה לזה.
‏אני בטוחה שהרבה אנשים יגידו, ‏"אל-ג'יי, למה?"
‏אפילו אני, כשאני חושבת על זה,
‏אני לא מאמינה שאני עושה צעד כזה.
‏אני רוצה להיות אשת עסקים בתעשיית המסעדנות.
‏לפני שאיכנס לזה,
‏אני צריכה להתנסות בעצמי ‏בעבודה במסעדה, בתור מלצרית.
‏אני בהחלט יכול לעזור לך בזה. ‏-באמת? אז בבקשה, תעזור לי.
‏אעזור. ‏-בסדר.
‏אני חושב שאל-ג'יי ניגשה אליי וביקשה טובה
‏כי היא יודעת היטב שאני עובד בעסקי האירוח.
‏אני באמת אוהב את אל-ג'יי, ‏אז אנסה למצוא לה עבודה.
‏התמיכה שלך תהיה משמעותית מאוד עבורי.
‏אעזור לך ככל יכולתי.
‏אני לא יודע אם כדאי לי להאמין לה.
‏באמת שאני לא יודע אם היא רצינית או לא.
‏זה חשוב לי מאוד. ‏-מותק.
‏בסדר, גבירותיי ורבותיי.
‏כולם, קודם כול, תעשו קצת רעש ‏לכבוד הערב המיוחד
‏שמתרחש ברגע זה ממש.
‏בראבו.
‏בבקשה קבלו את פניה ‏של המייסדת, היוצרת, ההשראה
‏של "אני היא החברה", זיינה ח'ורי!
‏התכנסנו כאן היום ‏כדי לחגוג את "אני היא החברה".
‏זה לא רק מותג אופנה.
‏זו מחוות הוקרה לאלו המעזים לחלום.
‏נכון שאנחנו גאים בה הערב?
‏אני שמחה ואסירת תודה כל כך
‏על כל התמיכה שקיבלתי מהאנשים שסביבי.
‏הצלחתי לקחת תקרית לא נעימה
‏ולהפוך אותה לדבר יפהפה.
‏אני רוצה מאוד לספר לזיינה ‏על הפגישה עם איברהים.
‏אבל אני צריכה לחכות.
‏זה הרגע שלה עכשיו. ‏היא עבדה בשביל זה קשה כל כך.
‏לכן צריך לחכות לרגע המתאים.
‏אני צריכה לדבר עם פרחאנה. ‏אני צריכה לדעת מה היא שמעה.
‏למה צותת לפהאד ולי לפני כמה ימים?
‏אני צותתי לך ולפהאד? מה פתאום.
‏כאילו, היא אמיתית?
‏כלומר, ברצינות? אנחנו באירוע.
‏זה הזמן לנהל את השיחה הזו?
‏הלכתי לשירותים,
‏וכשיצאתי, ראיתי אתכם משוחחים.
‏ראית אותי כשיצאתי. למה שאצותת?
‏לא יודעת. זה מוזר, ‏כי זו הייתה שיחה בין בעל לאישה.
‏זה לא מגניב, מותק. ‏-אז לא שמעת כלום?
‏ברור שלא. לא שמעתי אפילו… לא שמעתי כלום.
‏למען האמת, בלילה של המדורה,
‏שמעתי את פהאד וספא מדברים.
‏והיא אמרה משהו כמו, ‏"אם זיינה תגלה, היא תכעס".
‏אני לא יודעת. ‏אני חושבת שהיא לא רצתה לספר לזיינה.
‏לא שמעתי את כל השיחה.
‏שמעתי משהו כמו, "איך כדאי שאספר לה?"
‏"מה כדאי שאספר לה?" משהו כזה. וזהו.
‏מובן שלא צותתי, מותק.
‏למען האמת, אני לא יודעת דבר ‏על השיחה הזו… אין לי מושג.
‏אלוהים. איך יכולת לחשוב את זה אפילו?
‏אלוהים, ברצינות? זה לא מגניב בכלל.
‏לא יודעת אם להאמין לה.
‏אולי היא פשוט לא רוצה להיכנס לזה איתי,
‏אבל האם היא חוששת לומר לי, ‏או שהיא באמת לא שמעה שום דבר?
‏אני לא בטוחה.
‏אני צריכה לאפשר לזיינה ליהנות מהאירוע.
‏אספר לה אחר כך.
‏היום אני לוקחת את אבי, ד"ר אבא מגניב,
‏ואת ספא, למשרד החדש שלי, ‏כדי להראות להם את אתר הבנייה.
‏- משרדה העתידי של מונה קטאן -
‏זהו אזור הקבלה.
‏וואו. ברכותיי. ‏- והוא פתוח מאוד…
‏תודה. ‏-אלוהים!
‏איזה מיקום! ‏-תודה רבה.
‏אני מתה על זה.
‏החלטתי לקחת סיכון עצום
‏ולהקים חברה משלי.
‏הקמתי משרד משלי. אני חייבת להיות עצמאית.
‏זה בעצם חדר בשביל אבי.
‏היום הוא מגיע לכאן. אני לא יודעת איפה הוא.
‏חשוב לי מאוד שיהיה לאבי מקום לעבוד כאן,
‏כי אני יודעת כמה העבודה חשובה בעיניו,
‏ואני מרגישה שהוא לא רגוע מאז שפרש.
‏אז כך הוא ירגיש שיש לו מקום ללכת אליו.
‏היי, אבא. מה שלומך? ‏-היי.
‏שלום. אני אוהבת אותך. ‏-מה שלומך, נסיכתי?
‏זו ספא, זו שסיפרתי לך עליה.
‏אני אבא של מונה.
‏אנשים קוראים לי פרופסור איברהים.
‏בתי מונה הדביקה לי כינוי חדש. ‏היא קוראת לי "אבא מגניב".
‏אם אתם רוצים לקרוא לי אבא מגניב, ‏זה בסדר מצידי.
‏איך הערבית שלי? בסדר? ‏-טובה מאוד.
‏אנחנו צריכים לתרגל יחד עיראקית.
‏שמעתי שאתה יודע לבשל.
‏באמת? כן. ‏-נכון?
‏תלמד אותנו לבשל?
‏עשרים דולר לכל שעת לימוד. ‏-טוב מאוד.
‏כשראיתי את אביה של מונה ‏ממש התגעגעתי להוריי,
‏כי הוא נראה לי עיראקי טיפוסי.
‏מה יש כאן?
‏גדול. ‏-כן.
‏הקומה הזו חשובה לי מאוד.
‏זו הפעם הראשונה שאני עושה משהו ‏בלי אחיותיי ובלי אף אחד.
‏המיזם העצמאי הראשון שלי.
‏תמיד הערצתי וכיבדתי את אחותי הודה,
‏אבל במובנים רבים,
‏אני מרגישה שכמעט הפכתי לצל שלה.
‏אני רוצה להיות מונה. ‏אני לא רוצה להיות… מונה, אחותה של הודה.
‏אני רוצה להיות מונה. רק מונה.
‏יהיו שולחנות במרכז. ‏רואים את נייר הדבק על הרצפה?
‏כאן יהיו שולחנות עבודה.
‏מתי עזבת את עיראק ועברת לאמריקה? ‏-לפני מלחמת איראן-עיראק.
‏תקופות קשות מעצבות את אישיותך ‏והופכות אותך למיוחד.
‏עברנו כמה תקופות קשות מאוד.
‏למרות הנסיבות הקשות שלי, פרנסתי את משפחתי.
‏התחלנו מכלום. ‏הן התחילו עם ריסים מלאכותיים.
‏היה לנו מעט מאוד כסף. לא היו לנו חסכונות.
‏לאחותי, אליה, היו 6,000 דולר.
‏ואיתם התחלנו.
‏וכשהמוצר הגיע אלינו לאריזה,
‏כי הן קיבלו אותו מבחוץ…
‏הודה ביקשה, "תעזור לי".
‏היינו יושבים בבית ואורזים יחד את הריסים.
‏לקחתי את אשתי, הלכנו… ‏-ונשרטנו מהניירות.
‏זה היה מטורף. ‏-…וארזנו את כל…
‏מטורף. ‏-הריסים המלאכותיים.
‏איזה הישג!
‏אבא'לה היקר שלי. ‏-כן.
‏לא יודעת מה הייתי עושה בלעדיך. ‏-שוב?
‏בתי היפהפייה, אל תבכי.
‏אבי תמיד תמך בנו.
‏ובתקופות הקשות
‏בעסקי היופי של הודה, ‏עם תזרים המזומנים, הוא…
‏הוא…
‏סליחה.
‏העובדה שהוא מכר את הבית שלו ‏כדי לעזור לנו לממן את העסק
‏בתקופות הקשות ביותר שלנו…
‏מעטים האנשים שהיו עושים זאת.
‏אבל הוא לא חשב על זה בכלל. ‏הקשר היחיד שנשאר לו לעיראק
‏היה הבית שלו.
‏אני כל כך אסירת תודה כלפיו.
‏זה גורם לי להתרגש.
‏אל תתרגשי. ואם זה יקרה שוב, אעשה יותר מזה.
‏כן. ‏-אבא, זה כל כך מתוק.
‏כן.
‏- אל-עולא, ערב הסעודית -
‏סוף סוף, לוג'יין לקחה אותנו לאל-עולא.
‏זהו ביקורי הראשון באל-עולא.
‏אנחנו טסים לחגוג לאיברהים. אני נרגשת מאוד.
‏הזמנתי את סאלם חמאס.
‏הוא חבר שאני מכיר כבר שנתיים.
‏יש לו שתי חברות. חברת נדל"ן וחברה קבלנית.
‏הוא כמו אח גדול בשבילי.
‏ואני נרגש מאוד ‏מכך שסאלם בא איתנו לאל-עולא.
‏איברהים הוא כמו אח בשבילי.
‏אני שמח כל כך שהוא מתחתן סוף סוף.
‏יש לי כמה רעיונות להפתעות ‏שאני בטוחה שישמחו את כולם,
‏בעיקר את החתן שלנו.
‏כשמסתובבים באל-עולא ‏מרגישים כמו במוזאון טבע פתוח.
‏אז רציתי לקחת אותם לסיור.
‏זה קסום. זה יפהפה.
‏זה באמת כדור הארץ?
‏הרגשתי כמו באתר היסטורי, ‏וחשתי את כוחה של ההיסטוריה.
‏לא מהעולם הזה. כאילו אתה על מאדים.
‏לא יכולתי לבקש חגיגה טובה יותר. ‏זה היה המקום הכי טוב, עם האנשים הכי טובים.
‏והנה אנחנו באל-עולא.
‏וואו. ‏-מקום נדיר.
‏- מלון בניאן טרי -
‏זה נראה כמו ציור. הרגשה לא מציאותית.
‏ראיתם את המראות?
‏שם. ‏-וואו.
‏בואו נירשם. ‏-קדימה.
‏אני רוצה לראות את הווילה.
‏וואו!
‏הווילות מפוארות מאוד.
‏קיבלנו שתי וילות, ‏אחת עבור הנשים ואחת עבור הגברים.
‏זה עוצר נשימה.
‏בליס היה צריך לעבוד.
‏שמחתי בליבי,
‏כי אם הוא היה בא איתנו, ‏לא הייתי יכולה ללון עם הבנות.
‏המקום הזה לא מהעולם הזה.
‏אתן מתארות לעצמכן מה יחשבו האחרים
‏כשיראו אותנו בטיול המדהים הזה עם לו?
‏הם יקנאו כל כך. ‏-למה שיהיה לנו אכפת?
‏אני לא מבינה למה הם מודאגים ‏ממה שיחשבו האחרים.
‏מי הם "האחרים"?
‏אני אישה חופשייה, אני יכולה לעשות כרצוני.
‏- דובאי - איחוד האמירויות הערביות -
‏אני נפגש עם פהאד.
‏הפעם האחרונה שבילינו אחד-על-אחד ‏הייתה על החוף בראס אל-ח'ימה.
‏מה שלומך? ‏-שלום, אחי.
‏הכול טוב? ‏-כן. ואצלך?
‏באתי כדי לומר
‏תודה על ההזדמנות, אפילו שלא נזקקתי לה.
‏אני רוצה לומר תודה…
‏על החוף, כשדיברתי על האירוע שלי, ‏בלי לבדוק, אתה פשוט אמרת,
‏שאם יש הזדמנות לעזור, אתה תעזור.
‏אני מעריך את זה. ‏-כן.
‏ככל יכולתי, בכל מה שאפשר. ‏אתה יודע, אני יכול לעזור לך.
‏אם, נניח, היית מחליט לממן…
‏שוב, לא נכנסנו אז לפרטים במה בדיוק מדובר.
‏אך אוכל לתת לך את הפרטים אחר כך.
‏רק אמרתי, עצם העובדה שאמרת,
‏"אם אני יכול, למה לא?"
‏אגב, החלטת מה תיתן לה כמתנת לידה?
‏זה קשה.
‏ראינו כמה אפשרויות. ‏-כן.
‏אני לא יודע.
‏קריס הציע שאעשה… קעקוע.
‏אמיתי?
‏הוא הציע שנמתח אותה. ‏הוא שלח לי את שמה של המקעקעת הזו…
‏הוא רציני בקשר לזה. ‏הוא באמת רוצה לעשות את זה.
‏רגע. תן לי לראות.
‏אני יודע… ‏-שלחת לה הודעה?
‏תיפגש איתה?
‏קריס כתב לה, "אני מגיע עם חבר". נראה.
‏כשהוא אמר לי שיעשה את זה עם קריס,
‏חשבתי שזו תהיה הזדמנות מצוינת בשבילי ‏להופיע שם
‏ולנהל עם קריס את השיחה שרציתי,
‏ושהוא נמנע ממנה שנים רבות, ‏ועכשיו אני שוקל את זה שוב.
‏מתי תעשה את זה? מתי אתה הולך?
‏מחר.
‏שאלתי אותו איפה, מתי, איך, מי הבן אדם.
‏הוא ארגן את זה וייקח אותך לשם?
‏כן. כי הוא רוצה…
‏הוא אמר, "כדאי לך למתוח אותה".
‏אני פשוט אופיע שם, בצורה רגועה. ‏רק אגיע כדי לתפוס שיחה. זה הכול.
‏רק שיחה קטנה של אחד-על-אחד.
‏- סלע הפיל, אל-עולא, ערב הסעודית -
‏אני מתרגשת כל כך להראות להם את סלע הפיל,
‏שם נאכל את ארוחת הערב.
‏חפרו שם בור בחול ויצרו פינת ישיבה.
‏מתחילים בחגיגות.
‏הלוואי שחמדה הייתה כאן.
‏היא הייתה נהנית.
‏הפעם זה לא הסתדר, אבל נקווה…
‏נקווה. ‏-בפעם הבאה.
‏לפי המנהגים שלנו,
‏גבר וארוסתו לא יכולים לטייל יחד
‏ולא יכולים להיות לבד ביחד לפני החתונה.
‏אני מרגיש שהתברכתי בכם כחבריי,
‏כי אני מרגיש שיש אנשים שהיו מקנאים מאוד.
‏התכנסנו כאן היום כדי לחגוג איתך,
‏ורציתי להזמין את האנשים שאתה אוהב.
‏זו לא הבעיה שלנו מי מקנא ומי לא.
‏אף על פי כן, זיינה נזפה בי קצת.
‏"את עם הקבוצה של איברהים ודאניה."
‏עניתי, "אין דבר כזה קבוצות.
‏"אנחנו לא בבית הספר."
‏תנוח דעתך, איברהים, ‏אני מודעת לכל מה שקורה,
‏אבל אני לא מתכוונת לבחור צד.
‏נמאס לי מאנשים שחובשים מסכות כל הזמן
‏ומעמידים פנים שהם משהו אחר ממה שהם.
‏אל תמעיטו בערכי.
‏אני שותקת מבחירה.
‏- דובאי, איחוד האמירויות הערביות -
‏- הפלמינגו השחור -
‏הערב הזמנתי את כל מי שקרוב לזיינה ‏לארוחת ערב,
‏כדי להפתיע אותה ולחגוג את העסק שלה,
‏ולתת לה הרגשה טובה.
‏כולם נסעו לסעודיה.
‏מי זה "כולם"? ‏-פרחאנה, אל-ג'יי, איברהים ולוג'יין עומראן.
‏באמת? ‏-כן.
‏את עובדת עלינו? תראי.
‏"חופשה משפחתית"? "משפחתית"?
‏- כיף משפחתי -
‏- אהבה משפחתית -
‏זה הזכיר לי את מצבי עם לו.
‏יש ביניהם קשר?
‏קשה להיקשר אליהם. ‏אבל אני לא יודעת. מצטערת.
‏בסדר. ‏-לפני כמה ימים, בבית שלה,
‏היא אמרה שהם לא קרובים אליה במיוחד,
‏אבל הם קרובים מספיק כדי לצאת יחד לחופשה?
‏אני לא הייתי יוצאת לחופשה ‏עם מישהו שאינו קרוב אליי.
‏בעיניי, אפשר לנסוע רק עם מישהו קרוב.
‏רגע, איברהים נמצא שם? ‏-כן. היא נמצאת שם עם כולם.
‏כן, עם הכלומניקים. ‏היא נמצאת שם עם הכלומניקים.
‏זה בסדר.
‏לו "מנומסת".
‏אז חשבנו
‏שנארגן לך מסיבה לכבוד פתיחת העסק.
‏אז הבאנו לך כמה מתנות מכולנו.
‏אלוהים, חבר'ה! ברצינות?
‏צריך לחגוג פתיחת עסק חדש ‏כמו שחוגגים לידה של תינוק חדש.
‏זה חשוב מאוד, וצריך שכולם יבואו ויתמכו.
‏וואו. ‏-וואו, תראו את זה.
‏העוגה חמודה מאוד. כזה…
‏קדימה.
‏צריך להפשיל שרוולים ולהתחיל לעבוד.
‏בבקשה מכם, זה יותר מדי. אלוהים!
‏זה מכולנו.
‏אני מרגישה שמעגל החברות שלי הושלם.
‏מתוק מצידך.
‏- סלע הפיל, אל-עולא, ערב הסעודית -
‏אני רוצה לומר לך משהו. ‏-בבקשה.
‏איברהים ואני עומדים לפתוח בית קפה ‏בשם "קפה החברים הטובים".
‏יפה.
‏זה הקונספט הכי חמוד בעולם. אני מתה על זה.
‏כל החברים יבואו אליו.
‏כל החברים. ‏-כן.
‏אבל בליס אמר,
‏"את ואיברהים עובדים על המיזם הזה ‏כשאת בעצם צריכה להיות בבית."
‏כשבליס אומר לי כך, זה מכעיס אותי,
‏כי אני רוצה להצליח, ‏אני רוצה לפתוח את העסק הזה עם איברהים,
‏וגם להיות עם ילדיי, ואני נמצאת עם ילדיי.
‏אני מבין את האיש. באמת. ‏אני מבין את החשיבה שלו.
‏לא הייתי ממליץ לך להיכנס לשותפות כזו.
‏אני בטוח שבסופו של דבר ‏תצטרכי לוותר על משהו.
‏תצטרכי לבחור בין החברות שלכם לזוגיות.
‏לא אכפת לי מה דעתו של סאלם.
‏זו דעתו, והוא יכול לשמור אותה לעצמו. ‏לא אכפת לי.
‏אני מתכוון ללכת על העסק הזה, ‏ולא בשביל הכסף.
‏איברהים, תזכור…
‏יש לה סדר עדיפויות אחר. ‏-כל סיטואציה היא שונה.
‏הבית שלה, בעלה, הילדים שלה…
‏אבל לכל אישה יש בית, בעל, ילדים…
‏רגע. תן לי לומר לך משהו.
‏אלוהים! סאלם, בבקשה ממך, תפסיק לדבר,
‏אני לא אוהב שנטפלים אל דאניה.
‏זה פשוט חסר טעם.
‏אתה לא תומך בשילוב נשים בעבודה או בעסקים.
‏נהפוך הוא.
‏חברת הקבלנות שלי מנוהלת כרגע ע"י אישה.
‏דאניה ניסתה להסיט את השיחה לכיוון אחר
‏כדי שאשתוק וארגיש נבוך. אבל זה לא קרה.
‏סליחה. לא תצליחי לנצח אותי.
‏כאישה, או כרעיה, ‏צריכה להיות לה האפשרות לעבוד
‏כדי שתהיה לה תחושת הישגיות
‏ותחושת מסוגלות.
‏אם את לא מבהירה לבעלך מההתחלה…
‏אבל דאניה לא ילדה קטנה.
‏אני לא מדבר על גיל,
‏או על קנאה, או כבוד, או גברים מול נשים.
‏פתאום הכול התמקד בכך שאני שוביניסט
‏ושאני נגד נשים וכל זה…
‏ההפך הוא הנכון, אני תומך בנשים.
‏אני אומר זאת כי אכפת לי ממך.
‏כשאני נותן עצות, ‏הן מבוססות על הניסיון שלי.
‏ואני נותן לך אותן בחינם.
‏כולכם נבונים מספיק כדי להחליט בעצמכם.
‏אם אתם רוצים לפתוח בית קפה, תפתחו בית קפה.
‏אם אתה רוצה שותפות איתה, תהיה בשותפות.
‏היא יודעת, בסופו של יום, ‏מה הן החובות שלה כאם,
‏והיא לא תפסיק לטפל בילדים שלה.
‏זו החלטה אישית שלהם. ‏אף אחד לא צריך לעמוד בדרכם.
‏זה פן מקסים בחברות שלהם, ואני תומכת בה.
‏יש לי רק דבר אחד לומר.
‏למען האמת, זה משהו…
‏היא אחותי, חברתי, הכול. ‏אני מדבר על דאניה. אבל…
‏מה העניין? ‏-אתה מדאיג אותנו, פשוט תגיד כבר.
‏נפגשתי עם ספא.
‏מה? ‏-מתי?
‏לפני כמה ימים.
‏רק אתה וספא? ‏-רק ספא ואני.
‏למה?
‏מאיזו סיבה?
‏מה הסיבה, איברהים? למה נפגשת איתה? למה?
‏עכשיו זה הגיוני, כי היא ופהאד שוחחו,
‏וכל מה ששמעתי היה, "לא סיפרתי לה".
‏אולי היא חששה ששמעתי את השיחה,
‏ואז היא נפגשה איתך ולא סיפרה לזיינה.
‏אבל זה לא פשע.
‏עכשיו אני מבינה, היא חוששת שאספר לזיינה.
‏אבל אני לא כזו. למה שאלך ואספר לזיינה?
‏והיא חששה שאלך ואספר לזיינה.
‏איזו מין חברות זו?
‏זו חברות מזויפת לגמרי.
‏אתה התקשרת אל ספא, או שהיא התקשרה אליך?
‏סיכמנו שניפגש. ‏-אבל מי התקשר אל מי קודם?
‏שוחחנו באינסטגרם. ‏-אז אתה כתבת לה ראשון?
‏כתבתי לה…
‏אבל בחופשה, כשאמרת "היי", היא לא ענתה לך.
‏אולי היא חששה מזיינה. אין לדעת.
‏כי היא לא רוצה שאת וזיינה תדעו.
‏למה היא פוחדת כל כך מזיינה? ‏-כי זיינה מפחידה.
‏היא מנסה להפחיד אנשים.
‏אני מתחילה להבין
‏שספא היא הבעיה, לא זיינה.
‏תאמינו או לא, ‏היא יכלה לפתור את הבעיה ביני לבין זיינה.
‏אבל במקום זאת, היא הוסיפה שמן למדורה.
‏היא דיברה עם זיינה מאחורי גבי,
‏וגרמה לזיינה לכעוס אפילו יותר עליי ועליך,
‏ועכשיו היא יוצרת קשר עם חברי הטוב,
‏ומנסה להעביר אותו לצד שלה.
‏לא מבינה למה הוא מחבב את ספא.
‏עדיף היה שייפגש עם זיינה ולא עם ספא.
‏בסופו של דבר הוא יבין מי היא.
‏- דובאי, איחוד האמירויות הערביות -
‏היום נלך לעשות לפהאד קעקוע,
‏ונמתח את ספא שזו מתנת הלידה שלה.
‏- קעקוע זמני -
‏איך היא תגיב, לדעתך? ‏-לא יודע.
‏היי. ‏-היי, חבר'ה.
‏- "הלו גורג'ס" -
‏נכתוב את שמה יחד עם שמותיהן של בנותיי.
‏לא, אולי אתה יכול לכתוב "ספא" עם לב. ‏זה אפשרי?
‏בסדר. ‏-אבל אל תגלה לה שזה קעקוע זמני.
‏כי זה נראה אמיתי. ‏-כמובן. זו המתיחה.
‏איפה אתה רוצה אותו?
‏אולי כאן, על הכתף. ‏-על הכתף? בסדר.
‏אחרי שהבנתי שפהאד וקריס יהיו יחד,
‏חשבתי שזו תהיה ‏הזדמנות מצוינת בשבילי להופיע שם
‏ולשוחח עם קריס.
‏זה נראה טוב, גבר. אני מצלם עוד תמונה.
‏בוא נעשה גם לך כזה. ‏-לא, לי יש מספיק.
‏היי.
‏מה נשמע? ‏-היי, אחי. מה נשמע?
‏הכול טוב? ‏-הכול טוב, אחי.
‏מה העניינים? ‏-זזתי.
‏לאן אתה הולך? ‏-הולך מכאן.
‏למה אתה בורח? ‏-חייב לזוז.
‏הלו? ‏-למה אתה בורח?
‏הלו.
‏יצא.
‏חכה. אני כבר חוזר.
‏קריס, למה אתה בורח?
‏זהו זה. לא אניח לו לברוח שוב.
‏אני מנסה לגלות מה הבעיה.
‏לא באתי לכאן כדי להאשים אותך.
‏אני רוצה שתסביר לי מה קורה.
‏זה כל מה שאני רוצה לדעת.
‏מי בורח מזירת פשע? אשמים.
‏תרגום כתוביות: הגר עידן