ÖN AL MARJAN EMIRATET RAS AL-KHAIMAH
Det här är otroligt. Vi äter frukost i poolen idag.
-Fin frukost. -Wow.
Vi vaknade i Ras Al-Khaimah.
Vädret frestade oss att doppa fötterna i poolen.
TV-VÄRD OCH KÄNDIS
Vi hade en massa tjejsnack. Det var avslappnade samtal.
Det var så kul i går kväll. Jag är glad att Mona och Hassan kom.
En fin överraskning.
Det ska bli spännande med AlUla.
VLOGGARE
-Vi ska ha så kul på resan. -Ja.
-Vi måste välja kläder. -Vi måste välja kläder.
Förresten, Fahad, i går kväll… Stackarn.
-Det han sa om mamman. -Jag grät.
-Det berörde mig. -Jag grät.
-Det var så sorgligt. -Ja.
När vi satt vid brasan igår, gick jag på toaletten.
Och när jag kom ut därifrån hörde jag Safa och Fahad prata.
Ärligt talat hörde jag inte vad de sa.
Jag hörde bara nåt som lät som: "Jag berättade inte för henne."
LJ? Du sa nåt igår om att du ville pröva på nåt nytt.
-Som vadå? -Ja.
Förra året gjorde jag bara samma saker
och jag känner att jag vill pröva nåt nytt.
När det gäller arbete, måste jag börja nånstans…
Som anställd.
Jag har aldrig varit anställd förut.
Jag vill ha mitt första jobb.
Det är så spännande.
-Ge oss en vink. -En vink.
-Mode? -Bank?
-Kanske det. -Nåt inom media?
-Nej. -Är det en offentlig plats eller privat?
En offentlig plats.
LJ går igenom en medelålderskris.
Varför vill hon ha ett dagjobb? Varför?
Skål för att älska och vårda sig själv.
-Exakt. -Ja.
DUBAI BLING
Vi gör så här. Mormorsgrepp.
Jag ringde Hassan.
Grabbarna skulle till stranden och hänga där,
så jag sa: "Vi går och hänger med dem."
Det var dåligt.
Kris är också där. Det är strul mellan mig och Kris.
Jag vill prata med honom, det är nu eller aldrig.
Du, Fahad, jag såg att Safa frågade dig om förlossningsgåvan igår.
-Ja. -Vad var det om?
Jag vet inte vad jag ska köpa.
Förlossningsgåvan dyker upp i samtal…
AFFÄRSMAN
…vilket är okej, för jag har ingen aning.
Du kan väl uppgradera hennes vigselring?
Förlovningsringen kostade en miljon dollar.
Han köpte vigselringarnas Lamborghini.
-Exakt. -Han kan uppgradera till Bugatti.
Ja, Bugattivarianten.
Ärligt talat, Fahad. Du har gjort allt för henne.
-Vad ska du göra? -En vän föreslog en yacht.
-Du ska inte köpa henne en yacht. -Bra idé.
Det ska du inte.
Tänk om hon inte gillar den? Då är jag körd.
Skulle vi använda den? Skulle hon gilla den?
Jag tror inte att hon skulle gilla det som en förlossningsgåva.
Fixa en falsk tatuering med hennes namn på armen.
-Det gör vi. -Tror du hon skulle gilla det?
Min fru skulle inte bli imponerad.
Hon är ingen tonåring. Typ: "Jag älskar…"
Nej, men det visar att du finns där för evigt.
Äkta förlossningsgåva eller inte, jag vill bara skoja med Safa.
-Köp ingenting. -Då blir det skilsmässa.
Jag orkar inte höra om den där presenten.
Det finns bara en sak som vi måste prata om.
Jag och Kris. Jag vet inte vad som är fel.
Det började nog för 12 år sen.
Jag behöver svar. En förklaring.
Det är dags.
-På tal om förlossningsgåvor… -Ja?
Planerar du och Brianna att skaffa barn i år?
Hon har velat ha barn ett tag.
När vi träffades, ville hon inte ha barn.
Men under årens lopp, har hennes modersinstinkt vaknat,
vilket jag ser hela tiden. Hon vill ha barn.
Jag sitter där, men mentalt är jag inte där.
När man stressar på det för mycket,
eller fokuserar för hårt, kan det ta stopp.
Jag sa att vi ska fortsätta försöka.
Vi försöker…
Jag tänker på vad jag ska göra,
om det är rätt läge eller inte.
Är det jag som ska ta upp det?
Är det han som ska ta upp det? Jag har en massa tankar i huvudet.
Och sen i sista sekunden, såg jag en möjlighet.
Jag ska hellre fria än fälla honom.
Fahad, du verkar ha en massa kontanter. Jag har en idé.
-Jag har inga kontanter. -Investering.
Jag ska ha en stor konsert.
Jag behöver en sponsor. Vad säger du?
Min pappa har lärt mig
att man ska ta hand om folk man har omkring sig.
För om du finns där för dina vänner, din familj
och inte glömmer dem i livet,
kommer de att finnas där för dig.
Jag är absolut med på det här.
-Tack. Jag är tacksam. -Skål.
Och sen tar jag ett djupt andetag och…
"Nu kastar vi ut betet i havet och ser om vi kan fånga en fisk."
Kris, du jobbar ju på en radiostation,
och jag behöver nån som kan göra reklam för showen…
Vad är det för show?
Det är DJ Bliss för första gången live.
Jag ska presentera den snart. Om vilken tid.
Vi kanske kan göra det i programmet med dig.
Vi får se om det går att ordna.
-Det vore schysst. -Vi får se om det går.
Det har gått 12 år.
Tolv år med "vi får se".
Du ska få se.
Du, Kris, ska få se.
Ska vi spela igen?
-Ja, det gör vi. -Kom igen.
-Vi tävlar den här gången. -Okej.
Jag vet inget om Bliss event. Men just nu har jag fullt upp.
Jag har inte lust att engagera mig i nåt.
Sanningen är att jag inte behöver Fahads eller nån annans pengar.
Jag gillrade en fälla.
Vi vaknade på det här vackra stället
och nu ska jag äta frukost med Safa, Zeina och Brianna.
-Det är fint. -Snygg dukning.
Det blev sent igår.
Vad säger ni om Fahad?
-Min stackars älskling. -Ja.
-Det var äkta. -Det berörde mig.
Han har ett pokeransikte när det gäller känslor,
särskilt när det rör hans mamma.
Fahad blir inte känslosam.
När han visar det för mig, blir jag…
HEMMAFRU
…galen, för jag ser det inte så ofta.
Det Ebraheem ångrade… Han såg inte ångerfull ut.
MÄKLARE, VD
-Jag vet inte. -Tror du han är det?
Han velar verkligen med det han ångrar.
Jag har träffat Ebraheem och… Jag vet inte vad Farhana hört,
jag ska berätta för Zeina vid rätt tillfälle.
Jag vet inte. Ibland vill man tro honom.
Ibland ångrar han sig, och ibland är han bara…
Nästa dag gör han nåt annat.
Ibland när Ebraheem gör dumma saker,
så ursäktar Safa honom.
Jag kände det som… Det fanns inga känsla.
Kände du inget eller såg du inget?
För ibland vill man inte se känslor.
-Tror du inte att jag vill se känslor? -Jag frågar.
Nej. Sättet han sa det på…
-Kände du att det var falskt? -Ja.
Ibland tycker jag att Zeina är lite hård. Hon måste lugna sig.
Men den händelsen ledde till nåt bra…
Jag gillar ditt nya företag.
Jag brukar göra så. För jag gillar det också.
Händelsen triggade mig.
Men den påminde mig om vem jag är
och jag bestämde att förverkliga en gammal dröm.
Efter bråket med Ebraheem, började jag fundera:
"Hur kan jag komma starkare ur den här hemska händelsen?"
Jag beslutade att skapa ett klädmärke som heter "I Am The Company",
som en symbol för folk som nån gång i livet
fått höra: "Du kan inte."
Jag har hittat mitt budskap.
Jag har skissat kläder sen jag var 16, 17 år.
Och jag har alltid dröm om att arbeta inom det området.
Men så fick jag en möjlighet.
-Jag ser fram emot eventet. -Jag också.
Det kommer att vara enkelt, coolt.
Inte många tal. Bara en sammankomst.
Det är så spännande och jag vill ha mina vänner med mig.
-Ska du bjuda Ebraheem? -Nej.
Ni behöver träffas på tumanhand
för att lösa era problem.
Jag vet inte. Det är helt upp till dig.
Om jag kände att han hade en viss mognad, skulle jag bjuda honom.
Jag har problem med Zeina.
-Nu går vi. -Det gör vi.
Nu när frukosten är klar måste jag packa mina väskor
och åka hem till Dubai och arbeta.
Jag har mycket att göra.
DUBAI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
HASSANS OCH MONAS HUS
Igår hann jag inte prata med Mona i Ras Al-Khaimah.
Så idag, tillbaka i Dubai,
åkte jag för att hälsa på henne.
Vi bestämde att vi skulle träffas
och ha ett riktigt samtal.
-Hej. -Kris. Herregud.
-Kul att du kom. Jag har saknat dig. -Jag vet.
-Gillade du hemestern? -Ja. Det var trevligt.
Jag vill åka tillbaka och…
Kanske bara jag och Hassan och slappna av, och…
Han släppte en bomb vid middagen att han är redo för barn.
-Jag vet. -Jag väntade mig inte det.
Är du redo för det?
-Han är absolut rätt partner. -Ja.
Men jag vet inte om det är läge nu.
Hassan har velat bli pappa ända sen vi träffades.
Ärligt talat kan jag nog inte ens tänka på att få barn i år.
I år det är extra stressigt. Det händer så mycket.
Jag vet inte om jag berättat att jag har en hel våning i vår byggnad.
Jag inreder den just nu.
Jag har startat ett nytt företag som är mitt eget.
Jag har skapat ett sorts kreativitetslabb för att investera i andra nya företag.
Det är mitt första projekt utan min familj.
-Det låter bra. -Ett stort ansvar.
Det är en stor risk, många investeringar. Ett viktigt år för mig.
Du sätter för stor press på dig själv.
Brianna är… Jag tror hon är som Hassan nu.
-Hon vill ha ett barn igår. -Verkligen?
Ja.
När Brianna fick diagnosen Basedows sjukdom
fick hon medicin för att dämpa det.
I år har hon slutat med medicinen helt.
Hon är redo att få barn. Hon blir en bra mamma.
Igår kom det ett paket som jag öppnade.
Jag trodde det var mitt, det var ägglossningstester.
Hon berättade om det.
Det här börjar bli ett jobb.
-"Den här tiden, den här minuten…" -Ja.
Du kommer hem från jobbet och så väntar ett annat jobb.
Jag vill inte ha det så. Vi är nygifta.
Vi kan väl njuta av stunden.
Hon känner att hon vill ha barn nu, annars är det för sent.
-Och jag… -Jag kan relatera till det.
-Hon har fyllt 35. -Hon är ännu ung.
-Hon tycker… -Yngre än mig.
-Ja, men hon… -Tänk på att jag är 37.
Jag måste prata med henne.
Fortsätt försöka. Om det inte hänt nåt om sex månader, gå till min läkare.
-Han är bäst. -Jag är med. Ja.
KAFFEROSTERI
Danya och jag är som en familj. Vi älskar varann så mycket.
Vi ska öppna ett kafé tillsammans.
Hon ska få en del av min framgång.
-När du känner det, tänk pengar. -Ja.
-Pengar, pengar. -Pengar, pengar.
Idag träffades vi på rosteriet för att provsmaka kaffet
som vi vill ha i vårt kafé, Besties Café.
-Det doftar gott. Ta in allt. -Ta in allt.
Det här ska vi ha på Besties Café.
Ebraheem vet hur man öppnar ett kafé.
Det jag bidrar med är det jag kan.
Det handlar om designen. Vi har ett bra team.
Det är så spännande att det äntligen händer.
Kaffebönorna är här…
Vi har precis börjat. Det kommer att bli svårt.
Vi kommer stöta på många hinder,
många hatare, det kommer bli strul.
Det är tufft när man startar något nytt.
Man vill ha stöd och att folk tror att man ska lyckas.
När jag pratar med Bliss, säger han:
"Vart ska du? Varför ska du träffa Ebraheem?"
Han tar det inte seriöst.
Jag önskar att han kunde stötta mig mer.
Jag behöver ha hans stöd under den här perioden
när jag startar ett företag och det är han inte.
Känner du aromen? Den är fantastisk.
-Wow. Jag skulle vilja testa det. -Vi testar det.
Det är otroligt. Wow.
Förresten så sms:ade Farhana mig.
Hon sa att "Al Oda" ska ha ett event.
"Oda" betyder "den stora". Jag vill inte säga hennes namn, för…
Det…
Det fastnar här.
-Ska hon ha ett event? -För sitt varumärke.
Vilket varumärke?
"I Am The Company."
Vad är det som… Vill alla bli modedesigner?
-Ja. -Jag är glad att vi inspirerade henne.
Jag känner mig som kreativ chef för I Am The Company.
Jag brukar säga det.
Och den här gången äger hon faktiskt företaget.
Hon äger nåt.
LOJAIN OMRANS HUS
Som en del av min viktnedgång efter förlossningen
har LO bjudit in mig, Zeina och Mona för att få EMS.
-Är ni redo för nåt nytt? -Nu kör vi.
Safa berättade att hon var obekväm med sin vikt, så jag föreslog EMS.
Jag lovade, och jag håller mitt ord.
-Jag vill gå ner sex kilo till. -Verkligen?
Jag är väldigt kontrollerande.
Jag vill inte att min man ska känna att han missar nåt.
Så ju snabbare jag mår bättre och blir mig själv,
desto bättre för äktenskapet.
-Men du är sexig. -Graviditeten satte sig på rumpan.
Förra gången var det nån annanstans. Nu är det här.
Jag vill gå ner innan graviditeten.
Innan jag blir gravid vill jag gå ner…
För nu väger jag nio kilo mer än jag vill göra.
Jag var 13 år när jag började inse
att jag inte var nöjd med min kropp.
Jag gick igenom många upp- och nergångar, och fixa idéer
och galna dieter.
Men med graviditet är det lite läskigare.
Jag är inte redo att gå upp i vikt just nu.
-Vi gör det här för Safas skull. -Ja.
Fokusera på henne.
-Wow. -Känner du nåt?
Så klart jag gör.
-Säkert? -Ja.
Det får mig att börja skratta.
-Det känns som om nån biter mig. -För sent.
Det här är för mycket.
Vad är så bra med det här?
Jag vill gå ner nio kilo innan jag blir gravid.
Det är ett mål för mig.
Du ska inte sätta upp såna mål för dig själv.
Jag kan knappt göra det jag vill göra.
Jag vet inte hur arbetande mammor klarar det, för jag ser på mig själv nu
och att skaffa barn när man bygger ett imperium
och får det att växa… Det är läskigt.
Jag är inte redo.
Det kommer aldrig att vara rätt tid.
Jag gjorde så med Hanna tills han gav mig ett ultimatum.
Gjorde han?
Vi hade varit gifta i fem år. Varje år sa jag: "Inte i år.
Då kan jag inte arbeta." Och han sa:
-"Jag gifte mig för att få en familj." -Wow.
"Din yrkeskarriär försvinner inte.
Du är ändå samma person.
Du kommer få samma möjligheter."
Okej, sluta.
Jag kan inte bjuda hem folk och bara bjuda på te eller kaffe.
Jag bjuder på nyttiga och onyttiga saker. De får välja.
När vi var på vår utflykt blev middagen lite pinsam.
Varför då?
Jag gillar att du försöker samla oss allihop.
-Men det blev pinsamt. -På vilket sätt?
Kände du inte att bordet var uppdelat?
Självklart. Jag skulle aldrig låta dig
sitta bredvid nån som du känner dig obekväm med.
Alla som vet nånting om artighet och respekt
vet att jag gjorde det av artighet.
Vad tycker du om vad dessa människor gjorde mot mig?
Jag har hört din och deras sida av saken.
Men att jag skulle lägga mig i och säga vad jag tycker…
Det är inte mitt problem. Jag vill inte bli inblandad.
Var och en har sin egen manual.
När jag vet din manual, agerar jag därefter.
Annars tar jag ett steg tillbaka.
Betyder det att du skulle skämma bort mig på min födelsedag?
Nej.
Jag känner Zeina väl nu.
Så länge som Ebraheem respekterar mig,
kommer jag att vara med och fira hans födelsedag.
Varför tog du med honom ut?
Det gjorde jag inte. Farhana bjöd mig.
Hon sa: "Vi ska fira Ebraheems födelsedag."
Han och jag har inga problem.
Jag älskar Ebraheem. Han är ett stort barn.
Och det barnet, precis som andra barn, kan göra fel.
Jag satt mittemot honom, som du och jag gör nu.
Och han sa: "Jag gjorde fel."
Vad vill du att jag ska göra? Slå honom?
Nej.
Zeina och jag är vänner.
Men vem är Zeina, eller vem som helst,
att tala om för mig vem jag kan umgås med?
Jag ville inte berätta att jag skulle till AlUla.
Istället valde jag de som Ebraheem gillar.
Jag har förlorat gamla vänner på grund av tillitsproblem.
Jag sa till Safa att… Hon är min sista chans nu.
Om hon ställer till det, blir det stora problem.
Varje gång jag ser på henne känner jag
att jag inte vet när jag ska berätta för henne.
Glöm inte mitt event imorgon.
-Nä. -Jag längtar.
För god hälsa och goda vänner, och inget drama.
-Ja. -Och goda tider.
-Inga celluliter, inget fett. -Ja.
Hur mycket har vi på bordet just nu?
Jag tror att det är 5 000 000 dollar.
Jag och Kris träffades och vi sa:
"Nu hittar vi en present till Safa."
Jag har begränsat utbudet, för jag pratade med Safa.
Vi har chattat i några månader.
Så jag vet vad hon gillar.
Juveleraren visste mer om hennes smak än Fahad. Det är otroligt.
-Den här är klassisk. -Den rosa?
-Titta på den. -Den är rosa, eller hur?
-Den är sällsynt. -Hur mycket kostar den?
Över en miljon dollar.
En miljon dollar… för en ring.
Det här är bling.
Det här är vad jag tror att hon har letat efter länge.
-Vad kostar det? -Det blir… 300 000 dollar.
Det är mycket pengar.
Men Fahad sa: "Ja, hon skulle älska det här."
Så klart hon skulle. Det finns nog
ingen man eller kvinna som inte skulle göra det.
Jag gillar diamanter. Ge mig diamanter, Fahad.
Jag tar dem.
-Jag gillar det där. -Det här?
Du har väl Safas handstorlek?
Skulle det få Safa att häpna? Blir hon glad?
Hon har ett mindre. Hon blir gladare med ett större.
Jag gillar armbandet, men jag vill titta på andra saker.
Vad säger du om att Bliss bad om hjälp?
Jag förstod inte exakt vad han ville ha.
Han var ganska vag om det.
Bliss tvekade inte att be om hjälp.
Men han måste vara tydlig med exakt vad han vill ha.
Nästa gång vi ses, kan vi gå igenom detaljerna.
Jag förstår om han frågar dig,
för du kan ge honom den plattform han behöver.
Jag känner honom inte bra nog
för att göra affärer med honom nu, så…
Jag tänker inte på det. Jag känner honom inte.
Jag vill inte ha med honom att göra. Så är läget just nu.
-Vad tycker du om presenten? -Den är vacker.
Men du ska ändå lura henne med en falsk tatuering.
Hon skulle hugga mig med en kniv. "Har du gjort en tatuering där?"
Bara "Safa för evigt".
Jag vill att Fahad fixar en falsk tatuering med Safas namn.
Jag kan nog få honom att göra det, så får vi se reaktionen.
Idag ska I Am The Company lanseras.
Efter allt jag har gått igenom,
bestämde jag mig för att vända det till något positivt.
I Am The Company, för jag är företaget.
Jag har satsat helhjärtat på det här projektet.
Jag har varit stressad, men samtidigt är jag nöjd.
Jag ser fram emot Zeinas event. Jag är stolt över henne.
Och att se vad hon har gjort med en utmanande, olycklig händelse
gör mig så glad.
-Jag… -Hej.
-Jag är företaget. -Det är du.
Vid den här tiden nästa år
kommer alla att sätta glitter på ögonen.
Jag inspirerar alla till allt. Jag kan inte hjälpa det.
Alla vill ha en bit av Safa.
Du kan försöka, LO, men du har det inte.
-Hej. -Grattis.
Raring.
Hur mår du?
Wadih Elnajjar är en framstående person i Dubais sällskapsliv.
Man kan inte vara nån som besöker lyxiga resmål och inte känna Wadih.
Han är väldigt trevlig.
Känner du Wadih? Alla känner Wadih.
Vi träffades när jag först kom hit. Vi har många gemensamma vänner.
Så när jag såg honom på Zeinas event,
ville jag prata med honom om den karriär jag vill ha.
Och jag tänkte på Wadih för han har erfarenhet av servicenäringen.
Jag ville prata med dig…
Jag har funderat på en sak väldigt länge
och jag har insett att jag vill pröva nåt nytt i mitt liv,
jag vill ha ett jobb som kan utmana mig.
Okej.
Jag skulle vilja arbeta som servitris.
Det gör mig förvånad.
Servitris? Jag blev chockad.
Jag kan inte se LJ i det yrket, ärligt talat.
Hon är nån som…
Hon vill bli serverad. Hon kan inte servera.
Varför vill du göra det?
Det är nåt som ingen skulle förvänta sig.
Många skulle säkert tänka: "LJ, varför då?"
Till och med jag själv.
Tänk att jag ska ta ett sånt steg.
Jag vill bli affärskvinna i restaurangbranschen.
Innan jag kommer dit,
behöver jag uppleva det på nära håll som servitris.
-Jag kan hjälpa dig med det. -Verkligen? Ja, hjälp mig.
-Det ska jag. -Okej.
Jag tror att LJ bad mig om hjälp,
för att hon vet att jag arbetar i servicenäringen.
Och jag älskar LJ, så jag ska hitta henne ett jobb.
Ditt stöd betyder mycket för mig.
Jag ska hjälpa dig så mycket jag kan.
Jag vet inte om jag ska tro på henne.
Om hon menar allvar eller inte, jag vet inte.
-Det betyder mycket för mig. -Raring.
Mina damer och herrar.
Får jag höra en stor applåd för den här speciella kvällen
som utspelar sig just nu.
Bravo.
Låt mig presentera grundaren, skaparen, inspirationskällan
av I Am The Company, Zeina Khoury!
Vi har samlats här idag för att fira I Am The Company.
I Am The Company är inte bara ett modemärke.
Det är en hyllning till de som vågar drömma.
Är vi stolta över henne?
Jag är så glad och tacksam
över det stöd jag fick från folk runt omkring mig.
Jag kunde ta en så otrevlig händelse
och göra den till nåt vackert.
Jag vill berätta för Zeina om mitt möte med Ebraheem.
Men jag måste vänta.
Det här är hennes ögonblick. Hon har arbetat så hårt för det här.
Jag måste vänta på rätt ögonblick.
Jag måste prata med Farhana. Vad hörde hon?
Varför tjuvlyssnade du på mig och Fahad häromdagen?
Tjuvlyssnade jag på er? Självklart inte.
Driver hon med mig?
Jag menar, seriöst? Vi är på ett event.
Ska vi verkligen prata om det nu?
Jag gick på toaletten,
när jag kom ut, såg jag att ni pratade.
Du såg mig gå. Varför skulle jag tjuvlyssna?
Jag vet inte. Det är konstigt, för vi stod och pratade.
-Det är inte coolt. -Så du hörde ingenting?
Nej. Jag hörde inte ens… Jag hörde ingenting.
Ärligt talat, den kvällen när vi var vid brasan,
hörde jag Fahad och Safa prata.
Och hon sa nåt som: "Om Zeina får veta blir hon upprörd."
Jag vet inte. Hon tvekade att berätta för Zeina.
Jag hörde inte allt.
Jag hörde: "Hur ska jag berätta för henne?"
"Vad ska jag säga?" Nåt sånt. Det var allt.
Självklart gjorde jag inte det.
Jag vet inte så mycket om samtalet… Jag har ingen aning.
Hur kan du ens tro nåt sånt?
Herregud. Seriöst? Det är inte coolt.
Jag tror henne inte.
Hon kanske inte vill tjafsa med mig,
men är hon rädd för att säga nåt eller hörde hon ingenting?
Jag vet inte.
Zeina måste få njuta av eventet.
Jag berättar efteråt.
Idag ska jag ta med min pappa, dr Daddy Cool,
och Safa till mitt nya kontor och visa dem byggnadsplatsen.
MONA KATTANS FRAMTIDA KONTOR
Här är receptionen.
-Wow. Grattis. -Och det är superöppet…
-Tack. -Herregud.
-Vilken plats. -Tack så mycket.
Jag älskar det.
Jag bestämde att jag skulle våga satsa
och skapa mitt eget företag.
Jag valde nåt eget. Man måste vara oberoende.
Här är en plats för min pappa.
Han skulle komma idag. Jag vet inte var han är.
Det är viktigt för mig att skapa en arbetshörna åt min pappa,
för jag vet att han värdesätter arbete
och han har känt sig orolig sen han gick i pension.
Så han ska få ett ställe att gå till.
-Hej, pappa. Hur mår du? -Hej.
-Hej, habibi. Jag älskar dig. -Hur mår du?
Det här är Safa som jag har berättat om.
Jag är Monas pappa.
Alla kallar mig professor Ibrahim.
Min dotter gav mig smeknamnet "Daddy Cool".
Så vill man kalla mig Daddy Cool är det okej för mig.
-Hur är min arabiska? Är den okej? -Väldigt bra.
Vi borde ha en irakisk fest.
Du är visst en bra kock.
-Ja. -Eller hur?
Kan du lära oss?
-För 20 dollar per timme. -Bra.
När jag träffade Monas pappa saknade jag mina föräldrar,
för han var så typiskt irakisk.
Vad händer här?
-Stort. -Ja.
Det här är stort för mig.
Det är första gången jag gör nåt utan mina systrar.
Mitt första projekt på egen hand.
Jag kommer alltid att se upp till och respektera min syster Huda,
men jag känner också
att jag har blivit en del av hennes skugga nästan.
Jag vill vara Mona. Jag vill inte vara Mona, Hudas syster.
Jag vill bara vara Mona.
I mitten ska vi ha bord. Ser ni tejpen på golvet?
Det ska bli arbetsbord.
-När åkte du till USA från Irak? -Före Irak-Iran-kriget.
Svåra tider formar ens personlighet och gör en till nåt speciellt.
Vi har gått igenom mycket tuffa tider.
Trots omständigheterna försörjde jag min familj.
Vi började från noll. De började med lösögonfransar.
Vi hade lite pengar och inga besparingar.
Min syster Alia hade 6 000 dollar.
Det var det vi började med.
Och när de skulle paketeras,
för produkterna kom utifrån…
Huda sa: "Hjälp mig."
Vi satt hemma och packade lösögonfransar.
-Jag och min fru åkte… -Skärsår överallt.
-Det var galet. -…och packade de…
…första ögonfransarna.
Vilken insats.
-Min fina pappa. -Ja.
-Vad skulle jag göra utan dig? -Återigen?
Min vackra dotter.
Min pappa har alltid stöttat oss.
När vi gick igenom en tuff tid
på Huda Beauty med vårt kassaflöde…
Han…
Ursäkta mig.
Han sålde sitt hus för att hjälpa oss ekonomiskt
under de svåraste tiderna…
Det är inte många som skulle göra det.
Men han funderade inte ens. Det enda han hade kvar
som var hans koppling till Irak, hans hem.
Jag är så tacksam mot honom.
Jag blir så känslosam.
Bli inte det. Jag skulle göra samma sak igen.
-Ja. -Det är så snällt.
Ja.
ALULA - SAUDIARABIEN
Lojain Omran tog med oss till AlUla.
Det är första gången jag är här.
Vi ska fira Ebraheem. Det ska bli så spännande.
Jag bjöd med Salem Khammas.
Jag har känt honom i två år nu.
Han har en mäklarfirma och ett entreprenadföretag.
Han är som en storebror för mig.
Och jag är väldigt glad att Salem ska åka med oss.
Ebraheem är som en bror för mig.
Det är kul att han äntligen ska gifta sig.
Jag har några överraskningar som absolut kommer att glädja alla,
speciellt brudgummen.
Att gå in i AlUla är som att gå i ett utomhusmuseum.
Jag ville ta med dem på en rundtur.
Det är magiskt. Det är vackert.
Är jag på jorden?
Det var en historisk plats. Jag kände historiens krafter.
Inte av denna världen. Det känns som om man är på Mars.
Jag kunde inte ha firats bättre, på den bästa platsen, med de bästa.
Vi är i AlUla.
-Wow. -En unik plats.
Det ser ut som en målning. Helt overkligt.
Såg ni speglarna?
-Där. -Wow.
-Vi checkar in. -Kom.
Jag vill se huset.
Husen är superlyxiga.
Vi har två hus, ett för tjejerna och ett för killarna.
Det får en att tappa andan.
Bliss måste arbeta.
Jag var glad i smyg,
för om han var här, hade jag inte fått bo med tjejerna.
Det är en helt unik plats.
Vad ska vissa av de andra tänka
när de ser oss på den här underbara resan med LO?
-De kommer bli så avundsjuka. -Varför ska vi bry oss?
Jag förstår inte varför de är så oroliga för vad de andra ska tänka.
Vilka är "de andra"?
Jag är en fri kvinna. Jag gör vad jag vill.
DUBAI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
Jag ska träffa Fahad.
Senast vi sågs på tumanhand var på stranden i Ras Al-Khaimah.
-Hur är det? -Hej.
-Allt väl? -Allt väl. Du?
Jag tänker säga:
"Tack för erbjudandet", som jag inte behöver.
Jag vill tacka dig…
På stranden när jag pratade om mitt event, sa du helt frankt
att du skulle hjälp till.
-Jag uppskattar det. -Ja.
Jag gör det jag kan. Jag kan absolut hjälpa dig.
Rent hypotetiskt, om du skulle sponsra…
Vi pratade inte om några detaljer när vi var där.
Men jag kan berätta detaljerna senare.
Men bara det faktum att du sa
att du kunde göra det.
Har du bestämt vad du ska ge henne i förlossningsgåva?
Det är jättesvårt.
-Vi tittade på några förslag. -Ja.
Jag vet inte.
Kris föreslog en… tatuering.
En riktig?
Han sa att jag skulle skoja med henne. Han hänvisade till en tatuerare…
Han menar allvar. Han vill göra det här.
Får jag se.
-Jag vet… -Har du messat henne?
Ska du åka dit?
Kris messade: "Tar med en vän." Vi får se.
När han sa att han skulle göra det med Kris,
tänkte jag att det var ett bra tillfälle för mig att dyka upp
och prata om det jag vill prata om,
som han har undvikit i flera år, och nu funderar jag på det igen.
När ska du åka dit?
Imorgon.
Jag frågade om var, när, hur, vem personen är.
Har han planerat det och tar med dig?
Ja. För han vill…
Han sa: "Du borde skoja med henne."
Jag tänker dyka upp helt lugnt. Bara komma dit och snacka.
Prata på tumanhand.
ELEFANTKLIPPAN - ALULA SAUDIARABIEN
Det ska bli kul att visa dem Elefantklippan
där kvällens middag äger rum.
De har grävt ett hål i sanden och ordnat sittplatser.
Låt festligheterna börja.
Jag önskar att Hamdah var här.
Hon skulle ha gillat det.
Det gick inte, men förhoppningsvis…
-Vi hoppas. -Nästa gång.
Enligt våra seder
kan en man och hans fästmö inte resa tillsammans
och inte vara ensamma tillsammans före bröllopet.
Jag känner mig tacksam som har er alla som vänner,
för vissa personer kommer att bli avundsjuka.
Vi är här idag för att fira dig,
och jag ville bjuda dem du gillar.
Vem som är avundsjuk eller inte är inte vårt problem.
Men likväl, så var Zeina lite förebrående.
"Du är med Ebraheems och Danyas gäng."
Jag sa: "Det finns inga gäng.
Vi går inte i skolan."
Var så säker, Ebraheem, jag vet vad som pågår,
men det betyder inte att jag väljer sida.
Jag är trött på att människor går runt med masker
och låtsas vara nån annan än den de är.
Underskatta mig inte.
Jag är tyst av egen fri vilja.
DUBAI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
Ikväll har jag bjudit in alla som står Zeina nära på middag,
för att överraska henne och fira hennes företag,
och få henne att må bra.
Så alla är i Saudi.
-Vilka är alla? -Farhana, LJ, Ebraheem och Lojain Omran.
-Verkligen? -Ja.
Skämtar du? Visa oss.
"Familjesemester"? "Familj"?
FAMILJEKUL
FAMILJEKÄRLEK
Det påminde mig om min relation till LO.
Är de släkt?
Man känner inget släktskap med dem. Jag vet inte. Förlåt.
-Okej. -Häromdagen hemma hos henne
sa hon att hon inte kände att de stod henne nära,
men hon kan åka på semester med dem?
Jag skulle inte åka med nån som jag inte är vän med.
Om man reser med nån, då är man vänner.
-Är Ebraheem där? -Ja. Hon är där med alla.
Ja, med nollorna. Hon är där med nollorna.
Det är lugnt.
LO är hövlig.
Så vi tänkte att
vi skulle ha en liten fest för dig.
Vi har presenter till dig från oss alla för att fira.
Herregud, hörni. Verkligen.
Alla borde fira sitt nya företag som man firar en nyfödd bebis.
Det är jätteviktigt och man behöver alla som stöttar en.
-Wow. -Wow. Titta på den.
Tårtan är verkligen söt. Som…
Kom igen.
Vi kavlar upp ärmarna och vi har mycket jobb framför oss.
Det här är för mycket. Herregud.
Det är från oss alla.
Min vänskapskrets är nu komplett.
Det är så fint.
ELEFANTKLIPPAN - ALULA SAUDIARABIEN
-Jag vill berätta en sak. -Varsågod.
Jag och Ebraheem ska öppna ett kafé som heter Besties Café.
Trevligt.
Vilket gulligt koncept. Jag älskar det.
Alla bästisar går dit.
Alla bästisar.
Men Bliss säger:
"Du och Ebraheem har ett projekt när du egentligen borde vara hemma."
När Bliss säger såna saker, blir jag upprörd,
för jag vill starta ett framgångsrikt företag med Ebraheem,
men jag kan också vara med mina barn.
Jag förstår honom. Jag förstår hur han tänker.
Jag skulle råda dig att inte starta ett bolag.
Jag är helt säker på att i slutändan måste du avstå från nåt.
Du tvingas välja mellan vänskap och ditt förhållande.
Jag struntar i Salems åsikt.
Han kan hålla sin åsikt för sig själv. Jag bryr mig inte.
Jag startar inte det här företaget för pengarnas skull.
Ebraheem, tänk på…
-Hon har andra plikter. -Alla situationer är olika.
Hennes hem, hennes man, barn. Så…
Men alla kvinnor har hem, man, barn…
Låt mig få säga en sak.
Herregud. Snälla, Salem, sluta prata,
för jag gillar inte när nån bråkar med Danya.
Men det är meningslöst.
Du stöttar inte kvinnor som yrkesarbetar.
Tvärtom, faktiskt.
Ett av mina företag har en kvinnlig chef.
Danya försökte ta samtalet i en annan riktning
så att jag skulle tiga och skämmas, men nej.
Ursäkta. Du kan inte slå mig.
Hon måste kunna arbeta om hon vill,
för att känna att hon uppnått nåt
och att hon har förmågan att göra nåt.
Om du förklarar grunderna från dag ett för din man…
Danya är inget barn.
Vi pratar inte om ålder,
eller avundsjuka eller respekt eller man eller kvinna.
Det slutade med att jag lät sexistisk
och var emot kvinnor.
Jag stöttar kvinnor till 100 %.
Jag säger det för att jag bryr mig om dig.
När jag ger dig råd är det baserat på mina erfarenheter.
Och jag ger dig dem gratis.
Ni är alla kloka nog att fatta egna beslut.
Vill ni öppna ett kafé, gör det.
Vill du vara hennes partner, var det.
Hon vet sin roll som mamma,
hon kommer inte att sluta ta hand om sina barn.
Det är deras beslut. Ingen ska stå i vägen för dem.
Deras vänskap är fin och jag stöttar henne.
Jag har bara en sak till att säga.
Ärligt talat är det…
Hon är min syster, min vän, allt. Jag pratar om Danya. Men…
-Vad är det? -Du gör oss oroliga. Säg det.
Jag träffade Safa.
-Vad? -När?
För några dagar sen.
-Bara du och Safa? -Ja.
Varför?
Av vilken anledning?
Varför, Ebraheem? Varför träffade du henne?
Nu förstår jag, för hon och Fahad pratade,
och hon sa: "Jag sa inget till henne."
Hon kanske var rädd att jag hörde samtalet
om att ni träffats, och Zeina vet inget.
Men det är okej.
Nu förstår jag, för hon tror att jag sagt nåt till Zeina.
Men jag är inte sån. Varför skulle jag göra det?
Hon var rädd att jag skulle berätta för Zeina.
Vad är det för vänskap?
Det är en falsk vänskap.
Ringde du Safa eller ringde hon dig?
-Vi kom båda överens. -Men vem ringde först?
-Vi pratade på Instagram. -Så du messade först?
Jag messade henne…
Men hon hälsade inte på utflykten när du hälsade.
Hon kanske var rädd för Zeina.
Hon vill inte att ni ska veta nåt.
-Varför är hon rädd för Zeina? -Zeina är läskig.
Hon försöker skrämma folk.
Jag börjar inse
att Safa är problemet, inte Zeina.
Hon kunde ha fixat problemet mellan mig och Zeina.
-Istället förvärrade hon det. -Det är sant.
Hon gick bakom ryggen på mig
och fick Zeina att bli mer arg på oss,
och nu kontaktar hon min bästa vän
och försöker få honom på sin sida.
Jag vet inte varför han gillar Safa.
Han får hellre träffa Zeina än Safa.
Han kommer att inse hur hon är.
DUBAI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
Idag ska Fahad få sin tatuering.
Vi ska försöka lura Safa.
TILLFÄLLIG TATUERING
-Vad tror du hon säger? -Jag vet inte.
-Hej. -Hej.
Ska vi skriva hennes namn, barnens namn?
Nej, men vi kan göra Safa med ett hjärta.
-Vi gör det. -Men säg inte att den är falsk.
-För den ser riktig ut. -Det är skämtet.
Var vill du ha den?
-På axeln. -På axeln? Okej.
När jag fick höra att Fahad och Kris skulle träffas,
tänkte jag att det var läge för mig att dyka upp
och snacka med Kris.
Det ser bra ut. Jag tar en till bild.
-Vi gör likadant på dig. -Nej, jag har tillräckligt.
Hej.
-Hur är läget? -Hej. Hur är läget?
-Är det bra? -Allt är bra.
-Vad händer? -Jag ska gå.
-Vart ska du? -Jag ska gå.
-Varför rusar du? -Måste gå.
-Hallå? -Varför rusar du?
Hallå.
Borta.
Vänta. Jag kommer.
Varför rusar du iväg?
Jag tänker inte låta honom försvinna igen.
Jag vill veta vad det är för problem.
Jag ska inte anklaga dig för nåt.
Jag vill att du förklarar vad som pågår.
Det är allt jag vill.
Vem drar från en brottsplats? En som är skyldig.
Undertexter: Monika Andersson