ОСТРІВ АЛЬ-МАРДЖАН ЕМІРАТ РАС-ЕЛЬ-ХАЙМА
Неймовірно. Погляньте. Сьогодні ми снідаємо в басейні.
-Чудовий сніданок. -Ого.
Ми прокинулися в Рас-ель-Хаймі.
Погода спокушала нас занурити ноги в басейн.
ВЕДУЧА І ЗНАМЕНИТІСТЬ
І в нас було багато дівчачих розмов. Дуже невимушених розмов.
Учора було так весело. Я дуже рада, що Мона й Хассан прийшли.
Найкращий сюрприз.
До речі, я в захваті від Аль-Ули.
ВЛОГЕРКА
-Буде дуже весела подорож. -Так, Аль-Ула.
-Треба підготувати вбрання. -Треба підготувати вбрання.
До речі, Фахад учора… бідолашний.
-Коли говорив про маму. -Я плакала.
-Розбив мені серце. -Я плакала. Не стрималась.
-Було так сумно. -Сумно, так.
Коли ми сиділи біля вогнища, я пішла у вбиральню.
І коли виходила, почула розмову Сафи й Фахада.
Якщо чесно, я не розібрала, про що вони говорили.
Я лише почула: «Я їй не сказала». Щось таке.
Ел-Джей? Учора ти сказала, що хочеш спробувати щось нове.
-Наприклад? -Так.
Торік я відчувала, що роблю одне й те саме,
і хочу спробувати щось нове.
У бізнесі мені треба десь починати…
працівницею.
Я ніколи не була найманою працівницею.
Тому хочу піти на першу роботу.
По правді, я схвильована.
-Натякни. -Натякни.
-Мода? -Банк?
-Може. -Щось пов'язане зі ЗМІ?
-Ні. -Громадське місце чи приватний кабінет?
Громадське місце.
Думаю, в Ел-Джей криза середнього віку.
Я не розумію, чому вона хоче піти на денну роботу. Навіщо?
Вип'ємо за любов і турботу про себе.
-Саме так. -Так.
БЛИСК ДУБАЯ
Зробімо так. Бабусин удар.
Я подзвонив Хассану.
Він іде на пляж з хлопцями, вони тусуватимуться,
тож я подумав: «Піду потусуюся з ними».
Це погано.
Кріс теж тут. У нас із Крісом є проблема.
Я хочу з ним поговорити, можливо, це зараз або ніколи.
Фахаде, я бачив, як Сафа вчора питала в тебе про подарунок.
-Так. -У чому річ?
Я не знаю, що їй купити. Це непросто.
Подарунок мамі все спливає в розмовах…
БІЗНЕСМЕН
…що логічно, бо я й гадки не маю.
Може, оновиш її обручку?
Я витратив мільйон доларів на її обручку.
Він купив «ламборґіні» серед обручок.
-Отож-бо. -Може, тепер вона хоче «буґатті».
Так, версію «буґатті».
Фахаде, будьмо чесні. Ти зробив для неї все.
-Що ти зробиш? -Друг запропонував купити яхту.
-Та ну. Ти не купиш їй яхту. -Гарна ідея. Так.
Та ні.
А якщо їй не сподобається? Мені капець.
Скільки вона нею користуватиметься? Їй сподобається чи ні?
Сумніваюся, що вона зрадіє такому подарунку мамі.
Може, зробиш фальшиве тату з її іменем на руці? Розумієш?
-Звісно. Спробуймо. -Думаєш, їй сподобається?
Я знаю свою дружину. Це її не вразить.
Вона не підліток. Типу: «Я закоханий…»
Ні, але це покаже, що завжди будеш поряд.
Реальний це буде подарунок чи ні, я хочу лише розіграти Сафу.
-Нічого їй не даруй. -Ти доведеш його до розлучення.
Подарунок мамі… Я стомився це слухати.
Є лише одна річ, про яку ми повинні тут поговорити.
Я й Кріс. Я не знаю, у чому проблема.
Це почалося, гадаю, 12 років тому.
Мені потрібні відповіді. Потрібне пояснення.
Час настав.
-До речі, про подарунки мамі… -Так?
Ви з Бріанною плануєте цього року народжувати?
Вона давно хоче дитину.
Коли ми зустрілися, вона не хотіла дітей.
Але з роками в ній з'явився материнський інстинкт,
який я бачу весь час. Вона точно хоче дитину.
Я сиджу тут, але думками далеко.
Я відчуваю, що коли занадто напружуєшся,
або забагато зосереджуєшся, це заважає. Не знаю.
Тож я сказав їй, що ми все одно старатимемося.
Ми стараємося…
Тож я думаю про себе, що робити,
чи це вдалий час, чи це невдалий час.
Саме я повинен це почати?
Чи він повинен це почати? Усі ці думки крутяться в моїй голові.
А потім в останню секунду я зробив із цього нагоду.
Подумав, дам йому кредит довіри.
Фахаде, ти так говориш, ніби в тебе всюди лежить готівка. Є ідея.
-У мене ніколи не лежить готівка. -Інвестиція.
Я роблю одне шоу. Це великий концерт.
Я шукаю спонсора. Що думаєш?
Тато вчив мене,
що треба дбати про близьких людей.
Бо якщо ти будеш із друзями, з рідними
і не забудеш про них у житті,
вони теж завжди будуть поряд з тобою.
Цілковито це підтримую.
-Дякую. Я це ціную. -Авжеж.
А тоді я зробив великий вдих і такий…
«Закиньмо наживку в океан, побачимо, чи піймаємо рибу».
Крісе, ти працюєш на радіостанції,
а я саме шукаю того, хто оголошуватиме шоу, людей…
А що за шоу?
Перший концерт DJ Bliss наживо.
Я скоро зроблю оголошення. У свій час.
Я подумав, може, ми це зробимо на твоєму шоу.
Побачимо, чи вийде.
-Було б круто. -Погляньмо, чи ми зможемо.
Це триває 12 років.
Дванадцять років «побачимо».
Ти побачиш.
Ти, Крісе. Ти побачиш.
Пограємо ще?
-Так, давайте. -Пограймо.
-Цього разу позмагаємося. -Так, ходімо.
Я не знаю, що у Блісса за захід. Але на цьому етапі життя я дуже зайнятий.
Брати участь у чомусь — це не те, чого я хочу.
Якщо чесно, мені не потрібні гроші Фахада, мені не потрібні нічиї гроші.
Я закинув шматочок сиру, щоб піймати мишу.
Ми прокинулися у прекрасному комплексі,
і я йду снідати із Сафою, Зейною і Бріанною.
-Красиво. -Гарне місце.
Учора ми сиділи довше, ніж я очікувала.
Правда ж? А те, про що шкодує Фахад?
-Мій бідолашний. -Так, бідний.
-Оце було щиро. -Це мене зворушило.
Він такий стриманий, коли йдеться про його справжні емоції,
особливо, коли говорить про маму.
Фахад не розчулюється.
Коли він відкривається мені, я ніби…
ДОМОГОСПОДАРКА
…божеволію, бо бачу це не так і часто.
Те, про що шкодує Ібрагім… Не схоже, щоб він шкодував.
ГЕНДИРЕКТОРКА
-Не знаю. Він дуже… -Думаєш, шкодує?
Він то шкодує, то ні.
Зустрівшись із Ібрагімом… Не знаю, що чула Фархана,
але я маю сказати Зейні, просто чекаю вдалого моменту.
Не знаю. Іноді йому хочеться вірити.
Іноді він дуже шкодує, а тоді просто…
Наступного дня робить щось інше.
Коли Ібрагім робить щось погане, з якоїсь причини Сафа
його іноді виправдовує.
Я відчувала, ніби це… Я не відчула ніяких емоцій.
Не відчула чи не помітила емоцій?
Бо ти іноді не хочеш помічати ніяких емоцій.
-Думаєш, я не хочу помічати емоцій? -Я питаю.
Ні. Він так це сказав…
-Ти відчувала, що це фальшиво? -Так.
Гадаю, іноді Зейна буває трохи суворою. Я хочу, щоб вона трохи охолола.
Через цю ситуацію сталося дещо добре, тож…
Я рада за твій новий бізнес.
Я до цього схильна. Я теж дуже рада.
Наша ситуація це спричинила.
Але вона нагадала, хто я така,
і я вирішила втілити дуже давню мрію.
Після сварки з Ібрагімом я сіла й подумала:
«Як повернути цю огидну ситуацію, щоб стати сильнішою?»
Тож я вирішила створити модну лінію під назвою «Я і є компанія»
як символ для всіх людей, яким у певний момент
хтось казав: «Ти не зможеш».
Я відчула, що знайшла своє покликання.
З 16 чи 17 років я малювала одяг.
І я завжди мріяла потрапити в цю сферу.
А тепер з'явилася така можливість.
-Я вже чекаю заходу. -Так, я теж.
Усе буде дуже просто, спокійно.
Небагато промов. Це просто зустріч.
Я дуже схвильована й хочу, щоб мої друзі були поряд.
-Ти запросиш Ібрагіма? -Ні.
На мою думку, вам треба зустрітися наодинці,
щоб владнати свої проблеми.
Не знаю. Як захочеш. Не можу сказати.
Якби я відчувала, що він достатньо зрілий, неодмінно б його запросила.
Здається, я вскочила в халепу із Зейною.
-Ходімо, дівчата. -Зробімо це.
Ми поснідали, тож я піду пакувати речі
й повернуся в Дубай, я маю працювати.
У мене стільки справ.
ДУБАЙ — ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
МАЄТОК ХАССАНА Й МОНИ
Учора я не зміг поговорити з Моною в Рас-ель-Хаймі.
Тож сьогодні, повернувшись у Дубай,
я приїхав до Мони додому.
Ми домовилися надолужити час
і поговорити як слід.
-Привіт. -Крісе. О боже.
-Я така рада, що ти приїхав. Я скучила. -Знаю.
-Тобі сподобалися вихідні? -Так. Було гарно.
Я хочу повернутися і…
Може, лише вдвох із Хассаном, розслабитися…
За вечерею він скинув бомбу, сказавши, що готовий мати дітей.
-Знаю. -Я цього не чекав.
А ти готова до того, що він готовий?
-Він однозначно правильний партнер. -Так.
Я лише не знаю, чи зараз вдалий час.
Хассан страшенно хоче стати батьком відколи ми познайомилися.
Якщо чесно, я не знаю, чи можу навіть думати про дитину цього року.
Цей рік особливо напружений. Стільки всього відбувається.
Здається, я тобі не казала, але я зайняла цілий поверх у нашій будівлі.
Я зараз його облаштовую.
Я започаткувала нову, власну компанію.
Створила таку собі творчу лабораторію, щоб інвестувати в інші стартапи.
Це мій перший незалежний проєкт окремо від сім'ї.
-Ти молодець. -Це велике починання.
Багато ризиків, багато інвестицій. Для мене це дуже важливий рік.
Думаю, ти занадто на себе тиснеш.
Бріанна зараз… Думаю, вона зараз як Хассан.
-Хоче дитину ще вчора. -Справді?
Так.
Коли Бріанна дізналася про хворобу Ґрейвса,
їй призначили лікування, щоб це побороти.
Цього року вона повністю відмовиться від ліків.
Бріанна готова мати дитину. Вона буде чудовою матір'ю.
Учора я приїхав додому. Нам доставили пакунок, я його відкрив.
Я думав, це для мене, але там були тести на овуляцію.
Вона мені про це казала.
Це перетворюється на хатню роботу.
-«Цього разу, цієї хвилини», і я… -Так.
Ти приходиш додому з роботи, а на тебе чекає ще одна робота.
А я не хочу, щоб так було. Ми ж молодята.
Насолоджуймося миттю.
Їй здається, що якщо вона не народить дитину зараз, потім буде надто пізно.
-І я… -Я це розумію.
-Їй щойно виповнилося 35. -Вона ще молода.
-Вона думає… -Молодша за мене.
-Але… -Не змушуй почуватися старою. Мені 37.
Я неодмінно з нею поговорю.
Старайтеся далі, якщо за шість місяців не вийде, дам контакти мого лікаря.
-Він найкращий. -Добре. Так. Давай.
Ми з Данією стали наче рідні. Ми дуже одне одного любимо.
Ми домовилися відкрити кав'ярню.
Я хочу поділитися з нею своїм успіхом.
-Коли торкаєшся, просто думай про гроші. -Так.
-Гроші. -Гроші.
Сьогодні ми з Данією зустрілися в обсмажувальній, щоб перевірити каву,
яку використовуватимемо в нашій кав'ярні «Кафе найкращих друзів».
-Приємний запах. Вбирай весь. -Вбирай весь.
Це буде в нашому «Кафе найкращих друзів».
Ібрагім знає інфраструктуру того, як відкрити кафе.
А я привношу те, що знаю сама.
Наприклад, дизайн. У нас гарна команда.
Ібрагіме, я дуже схвильована. Це справді відбувається.
Тут кавові зерна…
Ми лише починаємо. Буде складно.
У нас буде багато меж,
багато хейтерів, багато перешкод.
Важко починати щось уперше.
Тобі хочеться, щоб люди тебе підтримали й дали відчути, що ти не провалишся.
Коли я говорила з Бліссом, він питав:
«Куди ти йдеш? Чому зустрічаєшся з Ібрагімом? Навіщо?»
Він не сприймає це серйозно.
Я б хотіла, щоб він більше мене підтримував.
Мені потрібно, щоб Блісс більше підтримував мене,
поки я започатковую цей бізнес, а він не підтримує.
Відчуваєш ці нотки? Неймовірно.
-Ого. Хочу скуштувати цю. -Скуштуймо.
Неймовірно. Ого.
До речі, мені написала Фархана.
Сказала, що в Аль Оди буде захід.
«Ода» означає «велика». Не люблю називати її на ім'я, бо…
Це…
Воно застрягло тут.
-У неї захід? -Для її бренду.
Для якого?
«Я і є компанія».
Що діється… Усі хочуть бути дизайнерами?
-Так. -Радий, що ми її надихнули.
Я почуваюся, ніби креативна директорка «Я і є компанія».
Я завжди так кажу.
Сподіваюся, цього разу вона буде власницею компанії.
Вона щось матиме.
МАЄТОК ЛОДЖЕН ОМРАН
У рамках мого схуднення й післяпологового періоду
Ел-О запросила Зейну, мене й Мону на сеанс електричної стимуляції м'язів у неї вдома.
-Готові… до нового досвіду? -Зробімо це.
Сафа сказала, що їй некомфортно із цією вагою, тож я запропонувала ЕСМ.
Я пообіцяла, а я дотримуюся свого слова.
-Я хочу скинути ще шість кіло. -Справді?
Я дуже ревнива.
Не хочу, щоб чоловік відчув, що він щось втрачає.
Тож що швидше я почуватимуся краще й знову стану собою,
то краще для нашого шлюбу.
-Але ти така сексуальна. -Цього разу вагітність відбилася на дупі.
Минулого разу було щось інше. А цього разу тут.
Я хочу скинути вагу до вагітності.
Перед тим, як завагітніти, я хочу скинути…
Бо зараз я на дев'ять кілограмів важча, ніж хотіла б бути.
З 13 років я почала усвідомлювати,
що мені не подобається моє тіло.
Я пройшла через багато злетів і падінь, одержимостей
і божевільних дієт.
Але через материнство це ще страшніше, розумієте?
Я не готова стати важчою, ніж зараз.
-Ми робимо це через Сафу. -Так.
Тож ти маєш зосередитися на ній.
-Ого. -Щось відчуваєш?
Авжеж відчуваю.
-Точно? -Так.
Мені хочеться сміятися…
-Таке відчуття, ніби мене хтось кусає. -Запізно.
Гаразд, ні, це занадто. Серйозно, ні.
Що в цьому крутого?
Я дуже хочу скинути дев'ять кілограмів перед вагітністю.
Це моя мета.
Якщо чесно, я не вважаю, що ти маєш ставити собі таку мету.
Я відчуваю, що ледь можу робити, що хочу.
Я не знаю, як це роблять мами, що працюють, бо зараз уявляю,
як народжую дітей, намагаючись побудувати імперію
і підтримувати її зростання… Так, це страшно.
Я відчуваю, що не готова.
Знаєш, що ідеального часу ніколи не буде?
Я чинила так само з Ханною, поки він не поставив ультиматум.
Поставив ультиматум?
Ми були одружені п'ять років. Щороку я казала: «Не зараз».
«Це завадить моїй роботі». А потім він сказав…
-«Я одружився, щоб ми мали сім'ю». -Ого.
«Твій бізнес та успіх ніде не дінеться.
Ти будеш тією самою людиною.
Матимеш такі самі можливості».
Добре, все, стоп.
Я не можу запросити людей до себе й запропонувати їм лише чай і каву.
Я запропонувала здорову й шкідливу їжу. Хай самі обирають.
Вечеря під час тієї поїздки була трохи ніяковою.
Чому?
Мені подобається, що ти намагаєшся всіх зблизити.
-Але було трохи ніяково. -Як саме?
Тобі не здалося, що стіл поділився надвоє?
Авжеж. Я б не посадила тебе
поряд з людиною, з якою тобі некомфортно.
Кожен, хто знає, що таке ввічливість і повага,
зрозуміє, що я так вчинила з ввічливості.
Яка твоя думка про те, що ці люди мені заподіяли?
Я чула і твою, і їхню версію історії.
Але щоб я втрутилася й висловила про це свою думку…
Це не моя проблема. Я не втручатимусь і не братиму участі.
Кожна людина має свій дороговказ.
Щойно я дізнаюся про твій, дію відповідно.
Інакше роблю крок назад.
Отже, ти поведеш мене кудись на мій день народження й побалуєш мене?
Ні.
Я дуже добре знаю Зейну.
Поки Ібрагім мене поважає,
я відвідаю його день народження і святкуватиму з ним.
То чому його повела?
Це не я. Мене запросила Фархана.
Сказала: «Ми йдемо святкувати день народження Ібрагіма».
У мене з ним немає проблем.
Я люблю Ібрагіма. У душі він дитина.
І, як і будь-яка дитина, він схильний робити помилки.
Я сиділа з ним, ось як зараз із тобою, обличчям до обличчя.
Він сказав: «Це правда. Я помилився».
Що ще я маю зробити? Побити його?
Ні.
Ми із Зейною подруги.
Але хто така Зейна чи будь-хто інший,
щоб вказувати мені, з ким зустрічатися?
Тому я не хотіла казати Зейні про поїздку в Аль-Улу.
Я вибрала людей, які подобаються Ібрагіму. Я вільна жінка.
Через проблеми з довірою я втратила тих, з ким дружила 10, 15 років.
Я казала Сафі, що даю їй… Зараз вона — мій останній шанс.
Якщо вона напартачить, буде велика проблема.
Щоразу, як дивлюся на неї, відчуваю,
що не можу знайти вдалого моменту, щоб їй розповісти.
Не забудьте про мій захід завтра.
-Так. -Не можу дочекатися.
За хороше здоров'я і хороших друзів, і щоб не було драми.
-Так. -І за гарний час.
-Ні целюліту, ні жиру. -Так.
PARAMOUNT HOTEL DUBAI БІЗНЕС-БЕЙ
Скільки в нас зараз на столі?
Приблизно п'ять мільйонів доларів.
Ми з Крісом зв'язалися й подумали:
«Знайдімо подарунок для Сафи».
Я приніс рідкісні вироби, бо розмовляв із Сафою.
Я розмовляв із нею кілька місяців.
Тому знаю, що вона любить.
Ювелір знав її смак краще, ніж Фахад. Це неймовірно.
-Оце класика. -Рожевий?
-Можете подивитися. -Він трохи рожевий, так?
-Дуже рідкісний. -Скільки коштує?
Понад мільйон доларів.
Мільйон доларів… за обручку.
Оце блиск.
Думаю, саме це вона вже давно шукала.
-Скільки загалом? -Ми дивимося на… $300 000.
Чимало грошей.
Але Фахад казав: «Так, їй це сподобається».
Авжеж, сподобається. Я сумніваюся,
що в світі існує людина, якій би не сподобалося.
Мені б сподобалися ті діаманти. Подаруй їх мені, Фахаде.
Я візьму.
-Мені подобається. -Це?
Ви знаєте розмір руки Сафи?
Це вразить Сафу? Вона буде щаслива?
У неї є менший. Їй сподобається більший.
Мені подобається ідея браслета, але я хочу подивитися інші варіанти.
Що думаєш про прохання Блісса допомогти йому?
Я не зрозумів, що саме він шукає.
Він розпливчасто говорив.
Блісс не соромився просити про допомогу.
Але він має чітко сказати, що саме шукає.
Під час нашої наступної зустрічі ми поговоримо про деталі.
Я розумію, якщо просить допомоги,
може, він знає, яку платформу ти можеш йому дати.
Я його погано знаю,
щоб вести з ним справи, тож…
Я про це взагалі не думаю. Я не знаю його.
Я не хочу мати з ним справ особисто. Зараз це саме так.
-Що думаєш про подарунок? -Слухай, це гарно.
Я все одно вважаю, що треба розіграти її фальшивим тату.
Думаю, вона вдарить мене ножем. «Ти справді зробив там тату? Чекай».
Просто «Сафа назавжди».
Я хочу, щоб Фахад прийшов з фальшивим тату з іменем Сафи.
Сподіваюся, я його на це підіб'ю, і ми побачимо реакцію.
«ПАЛАЦЦО ВЕРСАЧЕ ДУБАЙ»
Сьогодні запуск «Я і є компанія».
Після всього, що я пережила,
я вирішила перетворити цю ситуацію на щось позитивне, і так і зробила.
«Я і є компанія», бо це правда.
Це проєкт, над яким я дуже пристрасно працювала.
Я була напружена, але водночас щаслива.
Я із захватом чекаю заходу Зейни. Я так нею пишаюся.
Бачити те, на що вона перетворила складну, неприємну ситуацію,
дуже мене тішить.
-Я… -Привіт.
-Я і є компанія. -Це так.
Скажімо так: наступного року в цей час
всі наноситимуть блискітки на повіки.
Я надихаю всіх на все. Нічого не можу вдіяти. Вони просто…
Усі хочуть частинку Сафи.
Тому, Ел-О, можеш старатися, але це не те, люба.
-Привіт. -Вітаю.
Любий.
Як ти?
Ваді Ельнажар — помітна фігура в соціальному житті Дубая.
Не можна часто бувати на розкішних курортах і не знати Ваді.
Він дуже-дуже милий.
Ти знаєш Ваді? Усі знають Ваді.
Я зустріла Ваді, коли переїхала в Дубай. У нас багато спільних друзів.
Тож коли я побачила його на заході Зейни,
подумала, що маю поговорити про кар'єру, яку хочу побудувати.
Я подумала про Ваді, бо в нього багато досвіду в готельному бізнесі.
Я хочу поговорити про…
Я вже певний час про дещо думала
і зрозуміла, що хочу спробувати щось нове в житті,
тому вирішила, що хочу роботу, яка стане для мене викликом.
Гаразд.
І мені спало на думку попрацювати офіціанткою.
Мені таке не спадало на думку.
Офіціанткою? Я був шокований.
Я не бачу Ел-Джей на такій роботі, чесно кажучи.
Вона та, хто…
Вона любить, щоб її обслуговували. Не може обслуговувати.
Чому ти хочеш це робити?
Я знаю, цього ніхто не чекає.
Я певна, багато людей скаже: «Ел-Джей, як так?»
Навіть коли я сама про це думаю,
не можу повірити, що піду на такий крок.
Я хочу бути бізнесвумен у ресторанній індустрії.
Перш ніж я туди потраплю,
мені потрібно відчути це на собі, попрацювавши офіціанткою.
-Я можу тобі допомогти. -Справді? Будь ласка, допоможи.
-Допоможу. -Добре.
Думаю, Ел-Джей попросила мене про послугу,
бо добре знає, що я працюю в готельному бізнесі.
І я люблю Ел-Джей, тож спробую знайти їй роботу.
Твоя підтримка багато для мене означає.
Я допоможу всім, чим зможу.
Не знаю, вірити їй чи ні.
Не знаю, чи вона серйозно налаштована.
-Це багато для мене означає. -Люба.
Гаразд, леді та джентльмени.
По-перше, оплески на честь особливого вечора,
який відбувається просто зараз.
Браво.
Прошу, вітайте засновницю, творчиню, натхненницю
«Я і є компанія», Зейну Хурі!
Сьогодні ми зібралися, щоб ушанувати «Я і є компанія».
«Я і є компанія» — не просто модний бренд.
Це присвята тим, хто наважився мріяти.
Ми сьогодні нею пишаємося?
Я дуже щаслива і вдячна
за підтримку, яку отримала від близьких людей.
Я змогла взяти такий неприємний інцидент
і перетворити на щось прекрасне.
Я дуже хочу сказати Зейні про зустріч з Ібрагімом.
Але маю почекати.
Це її мить. Це те, над чим вона так важко працювала.
Тому потрібен відповідний момент.
Я маю поговорити з Фарханою. Маю знати, що вона почула.
Чому ти підслуховувала нас із Фахадом того дня?
Я підслуховувала вас із Фахадом? Авжеж ні.
Вона серйозно?
Cерйозно? Ми на заході.
Хіба це час для такої розмови?
Я пішла у вбиральню,
а коли вийшла, побачила, що ви розмовляєте.
Ти бачила, як я йшла. Навіщо мені підслуховувати?
Не знаю. Дивно, бо це була розмова між чоловіком і дружиною.
-Не круто, люба. -То ти нічого не чула?
Авжеж ні. Я навіть не чула… Я нічого не чула.
Якщо чесно, того вечора біля вогнища
я почула розмову Фахада й Сафи.
І вона сказала щось на кшталт: «Якщо Зейна дізнається, вона засмутиться».
Не знаю. Думаю, вона вагається, чи сказати Зейні.
Я не чула всієї розмови.
Я чула щось ніби: «Як їй сказати?»
«Що їй сказати?» Щось на зразок цього. Це все.
Авжеж, я не підслуховувала, люба.
Якщо чесно, я взагалі не знаю про ту розмову… Гадки не маю.
Боже. Як ти могла таке подумати?
Боже. Ти серйозно? Це не круто.
Не знаю, чи вірю їй.
Може, вона не хоче в це влазити,
але вона боїться мені сказати чи справді нічого не чула?
Я не певна.
Я хочу, щоб Зейна насолоджувалася заходом.
Я скажу їй потім.
Сьогодні я веду свого тата, доктора Крутого татка,
і Сафу в мій новий офіс, щоб показати їм будівельний майданчик.
МАЙБУТНІ ОФІСИ МОНИ КАТТАН
Це приймальня.
-Ого. Вітаю. -Дуже відкрита…
-Дякую. -О боже.
-Яке місце. -Дуже дякую.
Я в захваті.
Я вирішила зробити величезний стрибок віри
і створити власну компанію.
Я зробила собі офіс. Треба бути незалежною.
А тут буде простір для мого тата.
Він сьогодні приїде сюди. Не знаю, де він.
Мати робочий простір для тата дуже важливо для мене,
бо я знаю, як він цінує роботу,
і відчуваю, що після того, як він вийшов на пенсію, йому було неспокійно.
Тож я зроблю так, щоб він відчував, що має куди піти.
-Привіт, татку. Як ти? -Привіт.
-Привіт. Люблю тебе. -Як ти, моя принцесо?
Це Сафа, я тобі про неї розповідала.
Я батько Мони.
Люди звуть мене професором Ібрагімом.
Моя донька Мона дала мені нове прізвисько. Зве мене Крутим татком.
Якщо хочете називати мене Крутим татком, я не проти.
-Як моя арабська? Нормально? -Дуже добре.
Треба провести разом іракський захід.
Кажуть, ви гарний кухар.
-Справді? Так. -Так?
Навчите нас готувати?
-Двадцять доларів за годину. -Чудово.
Коли я побачила батька Мони, засумувала за своїми батьками,
бо він схожий на типового іракця.
То що в нас тут?
-Це важливо. -Так.
Цей поверх важливий для мене.
Я вперше роблю щось без сестер чи когось іншого.
Мій перший незалежний проєкт.
Я завжди рівнялася й поважала свою сестру Худу,
але я також відчуваю,
що це майже зробило мене частиною її тіні.
Я дуже хочу бути Моною. Я не хочу бути… Моною, сестрою Худи.
Я хочу бути Моною, такою, яка я є.
У центрі будуть столи. Бачите стрічку на підлозі?
Там будуть робочі столи.
-Коли ви переїхали з Іраку в Америку? -Перед ірано-іракськими війнами.
Важкі часи формують твою особистість і роблять тебе особливим.
Ми пережили дуже важкі часи.
Попри складні обставини, я підтримував свою сім'ю.
Ми почали з нуля. Вони починали з вій.
Грошей було дуже мало. Ми не мали заощаджень.
Лише моя сестра Алія мала $6 000.
Із цього ми почали.
І коли вони прийшли по пакунок,
бо отримали продукти…
Худа сказала: «Треба допомогу».
Ми залишалися вдома й разом запаковували вії.
-Я взяв дружину… -Ми були в порізах від паперу.
-Божевілля. -…і ми запакували ті…
-Божевілля. -…перші вії.
Оце досягнення.
-Мій любий татко. -Так.
-Не знаю, що б я без тебе робила. -Знову?
Моя прекрасна дівчинко. Не треба.
Батько завжди нас підтримував.
І коли ми переживали дуже важкі часи
в Huda Beauty через гроші, він…
Він…
Вибачте.
Для нього продати будинок, щоб допомогти фінансувати наш бізнес
у складні часи було…
Сумніваюся, що багато людей так вчинило б.
Але він навіть не думав про це. Єдиним,
що підтримувало його зв'язок з Іраком, був дім.
Я дуже йому вдячна.
Це так мене розчулює.
Не треба. Якби ми повернулися в часі, я б зробив більше.
-Так. -Татку. Це так мило.
Так.
АЛЬ-УЛА — САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Нарешті Лоджен Омран повезла нас в Аль-Улу.
Я вперше лечу в Аль-Улу.
Ми вшануємо Ібрагіма. Я страшенно рада.
Я запросив Салема Хаммаса.
Це мій друг, ми знайомі вже два роки.
Він має дві компанії. Рієлторську та підрядну.
Він для мене як старший брат.
І я в захваті, що Салем летить з нами в Аль-Улу.
Ібрагім мені як брат.
Я радий, що він нарешті одружується.
Я підготувала кілька сюрпризиків, які неодмінно всіх потішать,
особливо нашого нареченого.
Ходити по Аль-Улі — все одно, що ходити по природному музею.
Тож я захотіла влаштувати екскурсію.
Чарівно. Це прекрасно.
Я справді на Землі?
Я відчував, що перебуваю в історичному місці, і відчував силу історії.
Неземне видовище. Здається, що ти на Марсі.
Я не міг просити про краще святкування в кращому місці з кращими людьми.
Ми в Аль-Улі.
-Ого. -Такого місця більше немає.
ГОТЕЛЬ BANYAN TREE — АЛЬ-УЛА
Це наче картина. Не схоже на справжнє.
Бачите дзеркала чи ні?
-Отам. -Ого.
-Заселімося. -Ходімо.
Хочу побачити віллу. Швидше б.
Ого.
Вілли суперрозкішні.
У нас було дві вілли: одна для дівчат, друга для хлопців.
Перехоплює подих.
Блісс мав працювати.
Я тихо раділа,
бо якби він був тут, я б не змогла зупинитися з дівчатами.
Неземне місце.
Уявляєте, що дехто подумає,
коли побачить нас у цій чудовій подорожі з Ел-О?
-Вони так заздритимуть. -А нам яке діло?
Я не розумію, чому вони так переймаються тим, що подумають інші.
Хто такі «інші»?
Я вільна жінка. Можу робити що хочу.
ДУБАЙ — ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
Я зустрінуся з Фахадом.
Востаннє ми розмовляли наодинці на пляжі в Рас-ель-Хаймі.
-Як справи? -Привіт, брате.
-Усе добре? -Так. А в тебе?
Я прийшов сказати:
«Дякую за можливість», — хоч і не потребував її.
Я хочу подякувати…
Коли я говорив про свій захід на пляжі, ти просто сказав,
що якщо буде нагода допомогти, ти допоможеш.
-Я це ціную. -Так.
Усім, чим зможу. Знаєш, я можу тобі допомогти.
Якби, говорячи гіпотетично, ти був спонсором…
Ми знову не говоримо про подробиці цього заходу.
Але я можу пояснити це пізніше.
Я просто говорю, те, що ти навіть так сказав:
«Якщо є шанс, чому ні?»
Що сталося? Ти вирішив, що подаруєш їй на честь народження дитини?
Це складна справа.
-Ми подивилися кілька варіантів. -Так.
Я не знаю.
Кріс запропонував зробити… тату.
Справжнє?
Він пропонує розіграти її. Надіслав контакти тату-майстрині…
Він це серйозно. Справді хоче так зробити.
Чекай. Покажи.
-Я знаю… -Ти їй писав?
Ти підеш до неї?
Кріс написав: «Прийду з другом». Побачимо.
Коли він сказав, що зробить це з Крісом,
я подумав, що це буде ідеальною нагодою піти
й поговорити про те, що я хотів,
на тему, якої він багато років уникав, і зараз я знову про це думаю.
Коли ви це зробите? Коли підете?
Завтра.
Я спитав його, де, коли, як, хто ця людина.
Він це організував і поведе тебе туди?
Так. Бо хоче…
Він каже: «Гадаю, ти маєш її розіграти».
Я просто мирно там з'явлюся. Прийду, щоб поговорити. От і все.
Просто поговоримо наодинці.
ELEPHANT ROCK — АЛЬ-УЛА САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Я дуже рада показати їм Elephant Rock,
де ми сьогодні вечерятимемо.
Вони викопали яму в піску і зробили зону відпочинку.
Нехай почнеться святкування.
Я б дуже хотіла, щоб тут була Хамда.
Вона б повеселилася.
Цього разу не вийшло, та маю надію…
-Маю надію. -Наступного разу.
Згідно з нашими звичаями,
чоловік і його наречена не можуть подорожувати разом
і бути наодинці до весілля.
Я відчуваю, що мати таких друзів, як ви, це велике благословення,
бо деякі люди дуже заздритимуть.
Ми зібралися, щоб ушанувати тебе,
і я хотіла запросити тих, кого ти любиш.
Хто заздритиме, хто ні — нам байдуже. Це не наша проблема.
Проте Зейна трохи мені докоряла.
«Ти з групою Ібрагіма й Данії».
Я сказала: «Немає ніяких груп.
Ми не в школі».
Запевняю, Ібрагіме, я знаю, що відбувається,
та це не значить, що я стану на чийсь бік.
Мені набридли люди, які весь час носять маски,
вдаючи тих, ким не є.
Не треба мене недооцінювати.
Я мовчу за власним бажанням.
ДУБАЙ — ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
Сьогодні я запросила близьких Зейни на вечерю,
щоб здивувати її і вшанувати її бізнес,
щоб вона почувалася краще.
Отже, усі в Саудівській Аравії.
-Хто «всі»? -Фархана, Ел-Джей, Ібрагім і Лоджен Омран.
-Справді? -Так.
Ти нас розігруєш? Покажи.
«Сімейний відпочинок»? «Сімейний»?
СІМЕЙНІ ВЕСЕЛОЩІ
СІМЕЙНА ЛЮБОВ
Це нагадало про моє ставлення до Ел-О.
Вони родичі?
Вони не рідні. Але я не знаю. Вибач.
-Гаразд. -Того дня в її домі
вона сказала, що не вважає їх дуже близькими,
але достатньо, щоб поїхати з ними на відпочинок?
Я б не подорожувала з людьми, які мені не близькі.
Як на мене, подорожують лише з близькими.
-Почекай. Ібрагім там? -Так. Вона там з усіма.
Так, з ніким. Вона там з ніким.
Усе гаразд.
Ел-О ввічлива.
Знаєш, ми подумали,
що треба зробити тобі бізнес-свято.
Щоб ушанувати тебе й відсвяткувати це, ми принесли тобі подарунки.
Боже, люди. Серйозно.
Усі мають святкувати новий бізнес так само, як нову дитину.
Це суперважливо, і тобі потрібна підтримка всіх.
-Ого. -Ого. Погляньте на це.
Торт дуже милий. Ніби…
Уперед.
Ми закочуємо рукави й маємо багато роботи.
Годі вам, це занадто. О боже.
Це від усіх нас.
Я відчуваю, що моє коло друзів тепер повне.
Це мило.
ELEPHANT ROCK — АЛЬ-УЛА САУДІВСЬКА АРАВІЯ
-Я хотіла дещо сказати. -Кажи.
Ми з Ібрагімом відкриємо кав'ярню під назвою «Кафе найкращих друзів».
Гарно.
Це наймиліша концепція у світі. Я в захваті.
Туди ходитимуть усі друзі.
-Найкращі друзі. -Так.
Але Блісс каже:
«Ви з Ібрагімом робите цей проєкт, коли ти маєш бути вдома».
Коли Блісс мені таке каже, я засмучуюся,
бо хочу бути успішною, хочу відкрити бізнес з Ібрагімом,
але також бути з дітьми, а я проводжу з ними час.
Я розумію чоловіка. Справді. Розумію, чому він це каже.
Я б не радив іти на таке партнерство.
Я на 100% певен, що зрештою доведеться від чогось відмовитися.
Ти муситимеш обирати між дружбою і стосунками.
Мені байдужа думка Салема.
Це його думка, і він може тримати її при собі. Мені байдуже.
Я роблю цей бізнес не заради грошей.
Ібрагіме, май на увазі…
-У неї інші пріоритети. -У кожного різна ситуація.
Її дім, чоловік, діти. Тож…
Але кожна жінка має дім, чоловіка, дітей…
Зажди. Дозволь дещо сказати.
Господи. Будь ласка, Салеме, припини говорити,
бо я не люблю, коли хтось турбує Данію.
Але це безглуздо.
Ти не підтримуєш жінок у бізнесі чи на роботі.
Взагалі-то, навпаки.
Моєю підрядною компанією керує жінка.
Данія намагалася перевести розмову в інше русло,
щоб я замовк і засоромився, але ні.
Вибач. Ти мене не переможеш.
Як жінка чи дружина вона має працювати, якщо хоче,
щоб відчувати досягнення
і те, що вона на щось здатна.
Якщо не поясниш основи чоловікові з першого дня…
Але Данія не дитина.
Ну, я не говорю про вік,
заздрість, повагу, про чоловіків і жінок.
Наступної миті мене оголошують сексистом,
кажуть, що я проти жінок і взагалі…
Навпаки, я підтримую жінок. Справді, на 100%.
Я кажу це, бо ти мені небайдужа.
Моя порада заснована на попередньому досвіді.
І я даю її безплатно.
Думаю, ви всі досить мудрі, щоб приймати власні рішення.
Хочеш відкрити кав'ярню — відкривай.
Хочеш бути її бізнес-партнером — будь.
Зрештою, вона розуміє свою роль як матері
і не перестане дбати про дітей.
Це їхнє особисте рішення. Ніхто не повинен ставати на заваді.
В їхній дружбі є щось дуже гарне, і я її підтримую.
Маю сказати лише одне.
Якщо чесно, це…
Вона моя сестра, подруга — усе. Я говорю про Данію. Але…
-Що? -Ти нас схвилював. Просто скажи.
Я зустрівся із Сафою.
-Що? -Коли?
Кілька днів тому.
-Лише ти й Сафа? -Лише я й Сафа.
Навіщо?
Яка причина?
Яка причина, Ібрагіме? Чому ти з нею зустрічався? Навіщо?
Тепер це має сенс, бо вони з Фахадом розмовляли,
а я почула лише: «Я їй не сказала».
Може, вона злякалася, що я почула ту розмову
про вашу зустріч, і що вона не сказала Зейні.
Але це не злочин.
Тепер це має сенс, мабуть, вона думає, що я розповім Зейні.
Але я не така. Навіщо мені йти й розповідати Зейні?
І вона злякалася, що я скажу Зейні.
Що це за дружба така?
Їхня дружба справді фальшива.
Отже, ти подзвонив Сафі чи вона тобі?
-Ми обоє погодилися зустрітися. -Але хто подзвонив перший?
-Ми спілкувалися через інстаграм. -Ти написав перший?
Я написав їй…
Але вона не відповіла, коли ти з нею привітався в поїздці.
Може, боялася Зейни. Хтозна.
Бо вона не хоче, що ви із Зейною знали.
-Чому вона так боїться Зейни? -Бо Зейна страшна.
Вона залякує людей.
Я починаю розуміти,
що проблема саме в Сафі, а не в Зейні.
Вірте чи ні, вона могла владнати нашу із Зейною проблему.
-А натомість підкинула хмизу у вогонь. -Це правда.
Вона розмовляла із Зейною за моєю спиною,
ще більше розсердила Зейну на нас із тобою,
а тепер зв'язується з моїм найкращим другом,
щоб перетягнути його на свій бік.
Не розумію, чому йому подобається Сафа.
Як на мене, краще б він зустрівся із Зейною, ніж із Сафою.
Зрештою він зрозуміє, що вона за людина.
ДУБАЙ — ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
Сьогодні ми підемо робити Фахаду тату й побачимо,
чи зможемо розіграти Сафу таким подарунком.
ТИМЧАСОВЕ ТАТУ
-Якою буде її реакція, як гадаєш? -Не знаю.
-Привіт. -Привіт, хлопці.
ПРИВІТ, КРАСУНЕ
Ми напишемо її ім'я та імена дітей.
Ні, ім'я Сафи можна зробити із сердечком, що думаєш?
-Зробімо це. -Але не кажіть, що тату тимчасове.
-Бо схоже на справжнє. -Авжеж. Це ж розіграш.
Куди його нанести?
-Може, сюди, на плече. -На плече? Добре.
Коли я зрозумів, що Фахад і Кріс будуть разом,
подумав, що це буде вдалий час з'явитися там
і поговорити з Крісом.
На вигляд гарно. Зроблю ще одне фото.
-Зробімо таке й тобі. -Ні, у мене достатньо.
Привіт.
-Як справи? -Привіт, брате. Як ти?
-Усе гаразд? -Усе добре, брате.
-Що відбувається? -Я піду.
-Куди ти? -Я піду.
-Чому ти біжиш? -Маю йти.
-Алло? -Чому ти тікаєш?
Алло.
Пішов.
Почекай. Я повернуся.
Чому ти тікаєш?
Ну все. Я не дозволю йому знову втекти.
Я намагаюся дізнатися, у чому проблема.
Я прийшов не для того, щоб тебе звинувачувати.
Я хочу, щоб ти пояснив, що відбувається.
Це все, що я хочу знати.
Хто тікає з місця злочину? Винна людина.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко