-Jeg går. -Hvorfor stikker du?
Moren min ringer. Hallo?
Nå holder det. Han får ikke stikke av igjen.
Hva skjer?
-Jeg vil snakke med deg. -Ja vel.
-Vil du komme inn? -Jeg må stikke.
-Her? -Hva trenger du?
-Jeg vil snakke med deg. -Vær så god.
Det er aldri bra å overrumple noen.
Vi har et problem, og jeg vil vite hva det er.
-Du vil ikke at jeg skal ta det opp. -Jo.
Du vil ikke.
Jeg setter meg ikke i den… Nei.
Har jobbet for hardt i karrieren. Jeg krangler ikke.
Hvorfor stikker du av?
Ikke gjør dette til mer enn det må være.
Ha litt ydmykhet og eleganse.
Jeg vil bare snakke mann til mann.
Jeg kan gjøre det uten kameraene.
Jeg prøvde, men du stakk av hver gang.
Er det samtalen vår?
Jeg tok kontakt for årevis siden. Han ville ikke snakke.
Jeg prøvde å komme til deg. Ville ikke snakke.
Han vil ikke innse fakta.
Alt alle sier om deg, er sant, og du viser det.
Jeg har respekt. Jeg snakker ikke negativt om folk.
-Bare vis litt respekt. -Jeg prøver å snakke.
Du er en vits.
-Hvorfor snakker du ikke? -En vits.
Du prøver å få et kvarter i rampelyset. Trenger du det?
Nei. Du har en god karriere foran deg.
-Takk. -Ikke kom ut sånn.
Om du tror du begynner med noe for å tjene penger,
bli berømt eller vellykket, gjett hva.
Det skjer ikke.
Jeg prøver å finne ut hva problemet er.
Jeg anklaget deg ikke for noe.
Jeg vil du skal forklare hva som har skjedd.
Det er alt jeg vil vite.
Han har vært en hindring i karrieren min. Jeg trenger svar. En forklaring.
Vær så god.
Mange snakker og peker på deg,
og jeg vil si det til deg. Jeg vil bare klare opp i det.
Jeg trenger ikke. Du betyr ikke så mye for meg.
-Takk. -Du er ikke viktig i livet mitt.
Man kan si hva man vil. Det er greit for meg.
Det er å ikke komme på singelutgivelsesfesten,
å ikke vise støtte,
å ikke invitere oss i bryllupet ditt
og komme med et budskap.
Handlinger taler høyere enn ord.
Det er ganske åpenbart hvordan han er.
Husker du da jeg sa: "Vil du hjelpe med konserten?"
-Hjelper du meg? -Nei.
Hvorfor ikke?
Jeg gjør 100 ting. Jeg kan ikke hjelpe.
Jeg vet ikke hva det er. Det involverer ikke meg.
Jeg skal ha en stor konsert på Coca-Cola Arena.
Det er første gang en lokal DJ er hovedattraksjonen.
Det hadde vært flott om du var med på å fortelle lokalsamfunnet om det.
Jeg prøver å slå gjennom i byen min, men det er en som ikke støtter meg.
Si fra om du trenger hjelp. Trenger du penger, har jeg penger.
Vil du være smålig, kan jeg også være det.
Jeg vet ikke hva du vil.
Jeg prøver å vise respekt. Gjør det du òg.
Jeg trenger ikke noens penger.
Arrangementet er bekreftet, betalt for, ferdig, klart.
Ville bare se hvem som var oppriktig og falsk.
Fahad viste seg å være mest oppriktig.
Hvorfor advarte du meg ikke om at du kom?
Fordi…
Nå føler jeg at du brukte meg for å møte ham.
Jeg visste ikke at Kris og Bliss hadde en historie.
Han kunne ha advart meg.
Ikke bare dukk opp der.
Om du opplevde det jeg opplevde, ville du forstått.
Se der. Stikk av.
Av og til er den beste måten å avslutte en konfrontasjon
å bare dra.
Den beste mannen må gjøre det.
Kan ikke rømme.
Jeg ga deg nok.
Jeg ville bare sette meg ned, og du…
-Velsigne deg. -Og du dro.
-Jeg ga deg nok. -Enda en gang.
Samme greie, tolv år.
Ingen kommentar.
DUBAI BLING
Det er vår andre dag i Al-'Ula.
Vi våknet tidlig og tok løypestreng.
Vi kom til løypestrengen. Et nytt eventyr venter oss.
Jeg er så spent.
Jeg var sint fordi Danya var sint på meg.
Jeg er så sint på Ebraheem.
Jeg synes det er fint å ta løypestreng for å komme over det som skjedde i går.
Jeg må snakke med deg om noe.
-Vil du snakke? -Ja.
Salem og jeg hadde negative følelser.
Jeg er sint på ham fordi han snakket om Danya.
Jeg tok ham til side for å skvære opp.
-Du gjorde meg veldig sint. -Hvorfor?
Du snakket om noe som er mellom Danya og meg.
Herregud.
SALEM KHAMMAS STYRERLEDER OG GRÜNDER
Danya igjen. Det tar aldri slutt.
Om du bryr deg om meg som bror, kunne du snakket med meg privat.
Jeg mente ikke å gjøre deg flau eller fornærmet.
-Men det var galt. -Jeg bryr meg om ditt beste.
Har du et problem med Danya?
Ebraheem, jeg har sagt det før. Danya…
Hun har null peiling på forretninger.
-Hva sa du? -Hun har null peiling.
"Null peiling" brukes for å beskrive en som ikke vet…
Ikke har peiling på et tema.
Danya har ikke peiling på forretninger.
-Altså "uinformert". -Mener du at hun er en idiot?
Aldri nevn Danyas navn igjen.
-Hør på meg. -Aldri.
-Ikke hev stemmen. -Aldri.
Bare det at han sa "Danya", var nok for meg.
-Bør ikke bli slik. -Ikke si noe.
Nok. Aldri nevn henne igjen.
Ellers får du se.
Seriøst?
Jeg vet ikke hva som foregår nå.
Hva sier Salem om meg som plaget Ebraheem så mye
at de krangler?
Det var galt, og du må unnskylde.
Ikke hev stemmen.
Senk stemmen.
Hva faen?
Kjefter du på meg offentlig, foran alle sammen?
Meg? Salem Khammas? Ebraheem, jeg ventet ikke dette fra deg.
-Ikke trekk inn Danya. -Du.
Jeg har hatt dette problemet. Liker ikke at noen snakker om henne.
-Alle kan forsvare seg selv. -Salem.
-Jeg forsvarer henne til jeg dør. -Dere. Hør på meg!
Da Ebraheem forsvarte meg selv om Salem er vennen hans,
viste det lojalitet, og at han er en ekte venn
som alltid støtter meg.
Kan vi droppe det? Det holder.
La oss nyte tiden vår og ha det moro.
Ebraheem overreagerte litt.
Men uansett grunn,
om dere har et problem, diskuter det privat,
ikke foran alle.
Reiser aldri med deg igjen.
Det er siste gang jeg tar deg med på tur.
Vi roet oss ned.
Vi er her for å kose oss og ha det gøy.
Jeg vet at det er irrasjonelt.
Det er ikke deg verdig, og ikke verdig en med min status.
Jeg klarer ikke. Nei.
Glad i deg, Danya. Jeg bryr meg ikke om Safa.
Gud er god! Ja!
Turen var generelt fantastisk. Jeg personlig hadde det flott.
Og den flotte gjengen min hadde det fint. Det var hovedmålet mitt.
-Vi klarte det! -Vi klarte det.
Turen var over. Det var flott. En av mine beste opplevelser.
Og nå er det tid for virkeligheten.
Jeg må tilbake og gjøre meg klar til milcha.
DUBAI - DE FORENTE ARABISKE EMIRATER
I dag er jeg med Kris, Noushie og Kikki, jentene hans,
og Mona skal bli med og se det nye huset.
Nå som Dubai er hjemme,
er dette det første hjemmet vi kjøper sammen.
Jeg gleder meg til å få familien jeg alltid har ønsket meg.
Jeg er kjempespent i dag.
Jeg skal endelig besøke det nye huset til Kris og Brianna,
og jeg er så glad på deres vegne.
Hele greia skal forandres.
Forsiden og siden på huset skal se annerledes ut.
-Jeg er stolt av deg. -Takk.
Mona og jeg snakker om alt,
så jeg ville fortelle om hendelsen med Bliss.
Vi var med Fahad.
Vi skulle ta en falsk tatovering for å spille Safa et puss.
Det var bare ham og jeg, og så kom Bliss, ubedt.
-Hva? -Ja. Og liksom: "Hva skjer?"
Vi hadde en liten diskusjon.
Prøvde han å gjøre det negativt?
Eller kom han for å si hei?
Jeg tror han skal ha et arrangement. Han ber Fahad om penger.
Han kom til meg og ba om hjelp. Men han spurte og spurte og…
-Beskjedene… -Var det anklagende?
Litt, synes jeg.
-Liker ikke konfrontasjoner. -Vet det.
-Jeg vil ha god energi rundt meg. -Det er motsatt av deg.
Jeg har ikke noe imot Bliss.
Han har alltid vært grei, men jeg er glad i Kris.
Jeg tror det er best for Kris å beskytte energien sin
og unngå situasjoner som ikke tilfører livet hans verdi.
Jeg ville ikke være der. Han er grei.
Han gjør det han må.
Men vi har forskjellige kretser. Jeg vil ikke ha en forbindelse.
Jeg ville fokusert på
at du ikke skal renovere huset så mange ganger.
Legg sjela i dette. Ikke bruk tid på noe annet.
Mona hjelper meg alltid med råd.
Hun er opptatt av god energi rundt seg, som meg.
-Hva kaller du det? -Juju.
-Du trenger god juju overalt. -Ja. Jeg vil ha god juju.
Vi så på huset med Mona,
for hun er flink med design.
Det siste rommet, vi hadde sagt at det muligens kunne bli et gjesterom.
-Greit. -Men jeg vil det skal være et barnerom.
-Seriøst? -Ja.
Brianna er kjempeklar for barn.
-Du kjenner meg. Ja. -Allerede?
Jeg vet ikke. Jeg synes det er litt tidlig.
Hun er ikke gravid enda.
-Jeg ser det for meg. -Jeg ser for meg et kontor her.
Ja, det blir et barnerom. Jeg vet det allerede.
-Du har mye tid. -Ja.
-Jeg vet ikke. -Du er så ung.
Du er så ung.
-Hun er så ung. -Jeg er ikke det.
Ikke begynn. Da føler jeg meg gammel.
Nei. Det er greit for meg. Vi er unge enda. Du har tid.
Ta det rolig. Slapp av.
Vil dere vise meg rommene deres? Jeg vil se dem.
Vis meg hva dere har valgt. Kom.
Ingen er i mitt sted.
De forstår ikke helt hva jeg føler. Det er dette jeg vil.
Jeg er lei av å høre at jeg er ung.
For jeg føler ikke…
-Så du vil… -…det, personlig.
Om det ikke skjer, kanskje om et par måneder…
Ja.
…kan vi gå til legen…
Hvis det føles bra for deg.
Vi kan sjekke om en stund og gjøre det.
Ja. Vær så snill.
Brianna er en engasjert kvinne.
Hun gjør alt hun kan for å sikre at hun blir gravid.
Jeg respekterer henne for det. Men det skal ikke føles som jobb.
HUSET TIL MARWAN OG DANYA
I det siste har mye skjedd, og jeg er hjemme med to barn.
Etter at Danya kom fra Al-'Ula,
har hun jobbet med kafé-ideen, og det har skjedd ofte.
Jeg klarte det!
Hallo. Hei!
Hva gjør dere? Får jeg en klem? Hei, Marwan.
Hei. Hvordan går det.
Dany.
Står til? Kom.
Greit…
Dany, Dany.
Jeg har et flott forhold til barna,
og jeg har også jobb.
Men jeg klarer å være sammen med dem.
Hun går ofte glipp av de øyeblikkene.
Beklager at jeg var ute. Jeg må fortelle deg om det.
Det var sprøtt. Det er så mye som skjer.
-Ja. -Jeg er så spent.
Vet du hva som er sprøtt og skjer?
Meg og disse barna.
-Jeg er lei. -Av hva da?
-Av å passe barna hele dagen. -Liker du det ikke?
-Jo, men det hadde vært fint å ha hjelp. -Hva mener du? Jeg er her hele tiden.
Zayed, hvem er her alltid?
Pappa.
-Klar for leggetid? -Barna mine vokser.
Nå er det på tide å gjøre alt jeg har villet gjøre
og jobbe med drømmene mine.
Om muligheten er der og du kan gjøre det, hvorfor vente?
-Vil du ha røkelse? -Nei. Du vet vel at jeg er allergisk?
Jeg følte en spenning og negativitet i rommet.
Jeg ville la røkelsen roe situasjonen.
Hvorfor forteller du aldri hva du føler
i stedet for å være frekk?
Du var ute hele dagen. Jeg har min egen karriere.
Jeg skal ha et arrangement.
Jeg har en million ting.
Og så drar du for å gjøre ting
du mente var lurt, som jeg støttet deg i,
men jeg sa at det ble vanskelig.
-Hva snakker du om? -Kafeen din med Ebraheem?
Måtte du faktisk gjøre det nå?
-Var dette riktig tidspunkt? -Når er riktig tidspunkt?
Vet ikke, men barna trenger moren sin.
-Jeg stiller opp for dem. Jeg er der. -Ikke nok.
Bliss kan gå ut og holde på med sitt,
han kan ha mange prosjekter, og jeg klager ikke.
Men jeg må være superkvinnen.
Jeg må ta meg av huset og barna
og sette drømmene mine på vent.
Hvorfor?
Jeg jobber sent som DJ. Jeg våkner om morgenen
og gjør ting…
-Nei. -Det gjør jeg.
Jeg våkner om morgenen.
Hvem leverer barna mest om morgenen?
-Mest? -Jeg.
-Tuller du? -Jeg mener det.
Seriøst. Slutt.
-Du er sta. -Det er ikke sant.
Jeg vil støtte henne. Jeg vil hun skal oppnå drømmene sine.
Men jeg tviler litt på at hun klarer
å ta seg av huset og starte en ny bedrift.
I dag skal Mona, LJ og jeg møtes på brunsj.
-Hei. -Hei.
Står til? Fint å se deg.
Fint i Al-'Ula?
Vi hadde det flott. Det var magisk og…
-Familieferie. -Nei. Ja.
Ærlig talt
føltes det som en familie, for vi bodde i samme villa
og gjorde aktiviteter sammen.
Hvorfor ble det tur? Det var liksom bare: "Bang".
Lojain Omran inviterte oss.
-Å? -For å feire Ebraheem.
Hvorfor? Er alt i orden med Ebraheem?
-Han skal gifte seg. -Greit.
Interessant.
Jeg følte jeg var på Mars. Bare…
På grunn av naturen eller folkene?
-Hva er galt med folkene, Zeina? -Ingenting.
Zeina kommer med meningsløse og teite kommentarer.
Zeina, ton ned de slemme kommentarene.
Fortell mer. Hva skjedde?
Danya er så søt, forresten.
Jeg ble bedre kjent med Danya i Al-'Ula.
Danya har blitt en nærere venn.
Synd at hun ikke viste meg den søte siden.
Dette er søtt.
Jeg ser ikke Danya kun som et dårlige menneske.
Men min erfaring med henne var negativ.
-Hva er nytt med deg? -Jeg vil gjøre noe nytt.
Så jeg vurderer å jobbe på restaurant som servitør.
-Jeg elsker ideen. -Restauranten blir travel.
Enig.
LJ som servitør? Det er litt morsomt.
Om hun vil prøve noe nytt fordi hun kjeder seg, er det greit.
Du kommer til å få masse tips.
Jeg vet ikke om hun kan få jobb. Jeg tror ikke hun har CV.
Min første jobb var som servitør.
-Å? Herregud. -Jeg var 14.
-Hvordan var det? -I tre år.
-Mitt livs beste opplevelse. -Var du servitør? Jeg elsker deg.
Nå skal jeg gjøre det, spesielt siden Wadih fant jobb til meg.
Nå er det som en utfordring.
Da vi kom hjem fra Al-'Ula,
ville Danya og jeg fikse neglene og snakke om den nyeste sladderen.
-Slappet du av etter Al-'Ula-turen? -Absolutt.
Jeg trengte en pause fra… En ferie fra ferien.
Jeg ble bedre kjent med Danya på turen.
Nå har jeg høyere tanker om henne.
Da jeg tok opp det at jeg og Ebraheem skal åpne kaffebar,
sa Marwan at Ebraheem og jeg er i hvetebrødsperioden i vennskapet.
Det vil ikke vare, og når vi har startet bedrift sammen, mislykkes den.
Jeg tror Marwan bare er bekymret for deg.
I stedet for at Bliss oppmuntrer meg og støtter meg,
gjør han meg nedfor ved å si at jeg må være hjemme.
-Du må være selvstendig. -Sant.
Vi vet ikke hva som skjer i fremtiden.
Ikke tro at din manns magiske lampe oppfyller drømmene dine.
-Akkurat. -Mannen min er glad i din.
-Han er glad i mannen din. -Han roser ham.
Jeg giftet meg. Jeg har et lykkelig og stabilt liv.
Det var ikke en hemmelighet. Jeg sa det bare ikke offentlig.
Jeg blir sjalu pga. ham.
Og dessuten støtter min George Clooney meg.
-Din George Clooney. -Ja.
-Så søtt. -Vennen.
Han er kanskje ikke George Clooney, men han er min George Clooney.
Derfor er det kallenavnet hans nå. Han er min Clooney.
Vi forelsket oss på grunn av tenkemåten hans.
Han sa aldri: "Ikke jobb" eller: "Hvorfor kom du ikke hjem før?"
Siden jobben min innebærer reise,
er jeg glad mannen min støtter meg, og at han er glad for suksessen min
og støtter meg. "Du kan gi mer,
og du har mye å tilby. Ikke gi opp."
Forresten, Safa vil holde et arrangement.
Det har mer å gjøre med at det er flere kvinner i huset nå.
De har flertall.
-Greit. -Greit?
Men kleskoden er svart lær.
-Så rart. -Det funker ikke.
Jeg ventet meg rosa.
Ja. Om det er jentete, må det være pastellfarger eller noe søtt.
Ja. Men kanskje hun prøver å si noe. Jeg vet ikke.
Safas invitasjon er en sosial høflighet som jeg ikke må gå på.
Skrev hun "ta med en Birkin i gave" på invitasjonen?
HASSAN OG MONAS EIENDOM
I kveld jobber jeg i kjelleren min og tester prøvene mine
til en av mine største kommende kolleksjoner.
Parfymekjelleren er fristedet mitt, dit jeg går for å koble av og slappe av
og bare være der og sette pris på disse vakre kunstverkene.
-Jobber alltid? -Står til? Savner deg.
-Står til? -Står til? Bra?
IBRAHIM KATTAN MONAS FAR
Glad i deg.
-Hvordan går det? -Bra.
-Vil du lukte på røkelsen min? -Ja. Er det denne?
Noe jeg jobber med.
Dette er en av dem jeg elsker.
Lukt på den. Si hva du synes.
Siden jeg startet Kayali, har faren min vært veldig involvert.
Han hjelper meg med å teste alle prøvene.
Han elsker parfyme, og han er god på tilbakemeldinger.
-Veldig god. -Jeg har et stort år foran meg.
-I år skal vi lansere åtte parfymer. -Oi.
Jeg er stresset, men veldig spent, og jeg konsentrerer meg om mine drømmer,
i stedet for alle andres, så jeg er spent.
Flott.
Jeg har sagt i evigheter
at jeg vil være selvstendig,
og jeg føler at alle distraksjonene er borte,
og nå som jeg prøver å gjøre dette selv,
har jeg så mye mer klarhet.
Jeg tror jeg må være den visjonære
og oppfylle drømmen min.
Og da trenger jeg selvstendighet.
Kayali er en del av Huda Beauty.
-Ja. -Det er ikke lett å komme ut.
-Du må være forsiktig med Huda. -Ja.
Å ha en etasje bare til Kayali var det første steget.
-Huda vil også at du skal bygge Kayali. -Så klart.
-Du blir selvstendig sakte, men sikkert. -Ja.
Da vi lanserte parfymemerket, presset jeg Huda til å gjøre det med meg,
og fordi jeg var så medavhengig, lot jeg det holde meg tilbake
så pass at jeg nesten ødela merket.
Gudskjelov fikk jeg en vekker og reddet det fra å dø.
Beklager. Jeg blir emosjonell.
Det var vanskelig. Ville gi opp, men holdt ut.
Gudskjelov. Ikke sant?
Jeg husker deg og Huda. Veldig nære.
Du tvang oss til å gjøre alt sammen.
Personlighetene er forskjellige, men de står til hverandre.
Jeg savner å være Hudas søster.
Hver gang vi er sammen, handler alt om jobb.
Jeg og Huda er ofte uenige.
Det skaper mange uoverensstemmelser og noen ganger mye drama.
Det er enda en ting jeg er glad for når jeg er mer selvstendig.
Det hjelper oss med å få et bedre søsterforhold.
Akkurat.
Jeg er Mona, og jeg må behandles som en egen person, som individ.
Når skal du få barn? Jeg vil bli bestefar igjen.
Dette er barnet mitt. Det har tatt fem år, så…
Trenger ikke det spørsmålet etter den lange samtalen, men en klem.
Glad i deg, pappa.
Pappa og alle gir deg sin fulle støtte.
Takk. Du er så søt.
Jeg føler meg bedre etter å ha snakket med pappa
og fortalt ham hva jeg føler.
Jeg vil at hele familien min ikke bare skal synes det er greit,
men feire det og støtte drømmene mine,
slik jeg har gjort med deres.
I kveld skal jeg feire min milcha.
Milcha er underskrivingen av ektepakten.
Etter det er det greit at jeg er med Hamdah, religiøst sett.
Det er et første skritt før bryllupet.
Jeg gleder meg til å feire min brors milcha.
Jeg skal støtte ham og Hamdah, for det er det familier gjør.
Fred være med deg. Står til?
Familiene våre kommer på milchaen.
Jeg skal sitte på ett rom og hun i et annet.
Gratulerer.
Endelig. Hørt mye om deg.
HAMDAH EBRAHEEMS FORLOVEDE
-Vennen. -Vennen.
Jeg elsker Hamdah. Hun er så skjønn.
Gud velsigne dette ekteskapet, og måtte han gi dere lykke.
Full av liv. Velsigne henne. De får et flott liv.
Gratulerer. Velsigne deg.
Salem er en kjær bror, og jeg vil ikke miste ham.
Jeg er takknemlig for at han lot det fare og ikke bærer nag.
Alltid vær med oss. Det er et problem når han er med oss.
HOSNY AL-SAMADI EBRAHEEMS FAR
-Å? -Ja. En bråkmaker.
I dag feirer vi Ebraheem.
Vi ønsker det beste for ham. Et nytt kapittel.
Selv om vi var litt uenige,
valgte jeg å gå på feiringen og støtte broren min.
Forhåpentligvis fikser det uoverensstemmelsen
mellom oss.
Man har alltid en sjeik.
Sjeiken sier ordene som gjør henne til kona mi.
Gjenta etter ham, Ebraheem. Jeg godtar…
-"Jeg godtar…" -…å gifte meg…
…med søsteren din…
…Hamdah…
-"…Hamdah…" -I henhold til Guds bok
og hans profets skikk,
måtte han få fred og velsignelser,
for medgiften vi er enige om.
Gratulerer. Velsigne dere begge.
Ifølge skikkene våre får jeg ikke se bruden uten hijab på milchaen
før sjeikens papirarbeid er ferdig.
Med andre ord må jeg skrive under, så må hun skrive under,
og så må mahram skrive under. Broren hennes var mahram.
KHADEJAH DOWD EBRAHEEMS MOR
Jeg er lettet over at hun ble kona mi.
Jeg er veldig glad på deres vegne.
Jeg får ikke en svigerdatter, men en datter.
-Er du stolt av meg? -Ja.
Det var viktig for meg at faren min var på milchaen.
En vakker dag, for jeg gjorde faren min glad.
Jeg gjorde moren min og Hamdah glade, og jeg var glad.
Jeg så en annen side ved Ebraheem.
Følelsene jeg så fra faren til ham…
Det traff meg.
Jeg ønsker dere et liv fullt av gaver, lykke, kjærlighet og roser.
Da jeg ga henne bryllupsgaven,
fikk jeg endelig se kona mi uten hijaben.
Jeg følte at det var sannhetens øyeblikk.
Så fort jeg så henne, begynte hjertet mitt å slå.
Jeg sa: "Dette er kona mi."
Milchaen gikk bra, takk Gud, og nå gjenstår kun den store dagen.
Milchaen var nydelig, og jeg gleder meg til bryllupsdagen.
Jeg pleide å beundre servitører
når jeg gikk på restaurant.
Wadih hjalp meg med å finne jobb. Det er min første dag.
-Hei. -Hei. Står til?
Sjefen tok imot meg og ga meg uniformen.
-Jeg har S og XS. -Jeg bruker XS.
Jeg må bruke den.
Men jeg vet ikke engang hvordan den ser ut, så…
-Hei. -Hallo, LJ.
-Hei. Hvordan går det? -Hei.
-Velkommen. -Takk.
Jeg er nybegynner Det er min første gang, så…
-Du skal være med Rose inntil videre. -Får jeg notatbok og penn?
Vi gir deg notatboken og alt du trenger.
-Sett i gang. -Sett i gang.
Kom igjen. Bra.
Jeg har mye potensial, og jeg lærer fort.
-Det er enkelt. -Ja, du blir vant til det.
Ja…
Hva vil dere ha?
Siden det er første gang jeg jobber som servitør,
konsentrerer jeg meg om jobben og prøver å lære,
og jeg nyter opplevelsen.
Jeg snakket med Wadih, og han ga meg adressen til LJs jobb.
Safa og jeg dro dit for å overraske henne.
Utrolig at hun serverer.
Nervøs på hennes vegne.
Jeg måtte se at LJ faktisk serverte for å tro det.
LJ.
-Hei. -Herregud.
Jeg bare: "Å."
-Er dere her? -Ja, vi er her.
Jeg ante ikke at de skulle komme.
Jeg var glad for å se dem, for det var fortsatt min første dag,
og det var en fin overraskelse.
Dette er hjelperen min. Hun serverer…
Har hun en som hjelper henne med drinkene?
Jeg tror det.
-Er det normalt? -Nei.
Det er første gang jeg har sett en servitør med assistent.
-Hei. -Hei.
Jeg skal være servitøren deres.
-Fint. -Spennende.
-Jeg heter LJ. -Hei, LJ.
-Jeg tar strudelen. -Perfekt.
Vi tar…
Safa tar strudelen, og jeg tar Tokyo Lee.
Hun leser menyen samtidig som vi leser den,
som om det er første gang. Beklager.
Kjempemorsomt.
Kommer du på arrangementet mitt i morgen?
Ja, så klart.
I morgen har jeg kvinnedominans-arrangementet.
Siddiqui-huset er kvinnedominert.
Og alt handler om oss kvinner.
Vi kan være, ha på oss og gjøre hva vi vil.
-Ville ikke gått glipp av det. -Jippi.
-Hvor er drinken min? -Ja.
Jeg er kjempetørst.
Drinkene våre tar evigheter.
LJ, hvor er du? Hallo.
Hadde det vært frekt å hente drinken
og gjemme den for henne?
Gå. Ta den.
-Skal jeg? -Ja.
Skal vi gå sammen?
Jeg er så tørst.
Vi vil ikke få henne til å føle at hun ikke gjorde jobben,
spesielt siden det var første dagen, men hun gjorde ikke jobben.
-Er det låst? -Helvete. Er det?
Nei. Det er låst.
Herregud. Vi er fanget.
Hvorfor er det låst? Vi trenger den hemmelige koden.
Ja.
Det var fælt.
Vi løper før hun kommer tilbake. Unødvendig å fornærme henne.
Dette er strudelen, og appelsinjuice til han andre.
-Hei, jenter. -Hei.
-Dette er Tokyo Lee. -Greit.
-Takk. -Dette er strudelen.
-Takk. -Vel bekomme.
Jeg ble litt sliten. Første gang jeg har jobbet fire strake timer,
uten stopp, uten pause.
-Får jeg smake på drinken? -Ja.
Den er faktisk god.
Det gjorde meg opprørt.
Drakk hun drinken min?
Jeg trodde jeg hallusinerte, men nei.
Jeg sa at noe har plaget meg, og jeg har…
Jeg husker du var rar på Zeinas fest, og du er aldri sånn.
Ja, det har skjedd noe.
For en tid siden ville Ebraheem møtes. Så jeg møtte ham.
-Ja. -Nei.
-Jeg gjorde det. -Hva?
Overraskende.
Jeg vet hvor mye spenning det er mellom Zeina og Ebraheem.
Jeg vet ikke om hun klikker, men hun blir sjokkert.
-Jeg har aldri skjult noe for henne. -Nei.
Zeina hadde kleslanseringen.
Hun håndterte salgene. Hun hadde mye å gjøre.
Jeg ville ikke forstyrre prosessen.
Jeg og Ebraheem hadde aldri noe problem med hverandre.
Men jeg føler
at det er litt ukomfortabelt å være sammen med ham,
for vi er så gode venner. Det setter meg i en kinkig stilling.
-Jeg vil løse dette. -Jeg vet det.
Det er slitsomt. Jeg vil si det i morgen.
På festen din?
Jeg kan ikke holde det for meg selv lenger.
Jeg bestemte meg for å fortelle Zeina om Ebraheem på slutten av arrangementet.
Kan jeg smake? Uten at noen ser.
Ja da. Vi gir deg en.
-Er den god? -Du får ikke tips.
Etter møtet med Azra, matchmakeren,
skal jeg ha mitt første møte.
Azra ordnet baking
med en hun vil presentere meg for.
Jeg håper han er sexy med fine magemuskler.
-Hei. Herregud. -Det er deg.
-Hvordan går det? -Jøss. Går det bra?
Hva? Herregud. Jeg kjenner ham. Jeg kjenner Aydin.
Vi jobbet som modeller sammen, alltid i samme krets.
Du ser fantastisk ut.
Takk. Jeg har ikke sett deg på lenge.
Vanligvis sender Azra meg bilde av fyrens profil.
Men ærlig talt er jeg alltid opptatt.
Når hun sender e-post, har jeg ikke tid til å se på den.
-Fortell meg hva vi skal gjøre. -Greit.
Jeg må passe klærne. Jeg må være et sted.
Slapp av.
Du skal ta opp denne.
-Sånn? -Ja.
Baking? Ikke noe for meg.
Du er alltid omgitt av jenter.
Jeg må finne en mann som ikke har denne livsstilen.
-Det går begge veier. -Ja.
Du har alltid telefonen og går på arrangementer,
-kyss-kyss, hei-hei, ha det-ha det. -En del av det.
-Ikke sant? -Kanskje.
Men jeg vil ha en mann som jeg betyr alt for.
Han ser ikke forbi meg.
Jeg vil ikke være gift med en modell. For mange jenter,
Instagram-meldinger, privatmeldinger…
Vi kjenner hverandre som venner, men ikke som date.
Vet ikke hvordan du ser det.
-Om… -Vi er venner.
Jeg vil møte en mann som muligens bor i Europa.
Kanskje han kan ha et opplegg her
og reise frem og tilbake. Hadde vært ideelt.
Noen kan si at det er en sugar daddy.
Om noe bør han være yngre.
Jeg er ikke interessert i ham. Var det aldri, blir det aldri.
Ikke noe for meg.
LOJAIN OMRANS EIENDOM
Safas arrangement er i dag, LO kommer ikke.
Jeg bestemte meg for å finne ut hvorfor ikke.
Kanskje jeg kan finne ut hvordan turen til Al-'Ula var.
Hallo.
-Hei. Jøss. Se på deg. -Kjøkkensjef LO.
Hvordan går det?
Jeg skrur av. Ikke ødelegg parfymen.
Du vil lukte løk og hvitløk.
Du kommer ikke. Trodde du hadde et arrangement.
Jeg har…
-Pasta- og soppfestivalen. -Pastafestivalen.
Jeg elsker antrekket ditt.
-Liker du det? Takk. -Veldig.
Men jeg er overrasket over…
Altså…
-Temaet? -Ja.
Det ga meg inntrykk av at noen kanskje får bank.
-Spørs hvem som kommer. -Noen får juling.
Spørs hvem som kommer. Jeg vet ikke.
Går du ikke på grunn av temaet?
-Nei. -Klart ikke.
Sosiale arrangementer er ikke viktige.
Arrangementer som skjer hele året,
kan jeg droppe og beklage.
Jeg har andre prioriteter hjemme.
Men hvorfor i dag?
-Jeg har en familieforpliktelse. -Å? Med hvem?
-Mannen min. -Greit.
Jeg har forsømt ham, og vært utenlands to ganger.
Du kunne vel ha droppet én av turene?
-Nei. Det var greit. -Var alle viktige?
Det handler ikke om… Jeg prioriterer selv.
Hun hintet om turen til Al-'Ula.
Ingen har rett til å spørre meg ut
om hvem jeg ba.
-Hvordan var det i Al-'Ula? -Bra.
-Var det fint? -Ja.
-Du sjokkerte meg. -Hvorfor?
Jeg trodde ikke alle skulle dra til Al-'Ula.
-Skulle halvparten dratt? -Bare halvparten dro.
-Nei. Jeg mente de som dro. -Halve gruppen.
Sånn er Zeina.
Alltid: "Bang, bang." Hun har en kniv her.
Jeg føler at du bebreider meg dypt inni deg.
-Jeg følte at jeg var… -Jeg?
…Safa, din beste venn, som skal vite hvem du liker
og ikke liker, hvem du gikk ut med…
Safa?
Du og jeg er ikke bestevenner. Jeg er ikke Safa.
Du kan ikke komme til meg og bebreide meg.
Trenger du det, gå til Safa.
For meg er en bestevenn som en søster.
Så klart.
Om jeg skal bebreide henne for noe,
er det noe annet enn å bebreide deg for noe.
Ja. Men hvorfor sier du dette?
Det passer bare konteksten. Det gir mening.
-Det gir mening. -Jeg forstår ikke.
-Antyder du noe? -Nei da.
Det er som om hun hinter. Jeg aner ikke hva hun mener.
Jeg bryr meg ikke, og jeg bryr meg ikke om å finne ut
om hun vet om Safa og møtet hennes med Ebraheem.
Jeg vil ikke være den som gir henne den informasjonen.
Om jeg ikke sier fra om fine ting, sier jeg iallfall ikke kjipe.
-Vi sees. -Ja. Ha det.
Alexa, spill jazz.
AMELIA - SENTRUM I DUBAI
Kvinnedominans-arrangementet mitt er i dag. Det handler om myndige kvinner.
Siden jeg har to jenter nå,
er Siddiqui-huset kvinnedominert.
Vi tar en ga'adet neswan i min stil.
Ga'adet neswan betyr
at alle neswan kommer på arrangementet i dag.
Temaet er gotisk. Det er litt skummelt, litt bemyndigende.
Det er noe ved å bruke skinn.
Du føler deg litt sjefete.
-Hei. -Hei, vennen.
Du bruker lateks også.
Si du arrangerte dette for å bruke den kjolen.
-Egentlig. -Ja?
Etter samtalen med Mona
bestemte jeg meg for å fortelle Zeina om Ebraheem i dag.
Det var Ebraheems milcha. Det var en liten familiesamling.
-Så du henne? -Ja, jeg møtte henne.
-Så hun finnes. -Hun er hyggelig.
Klart det.
Interessant.
Det var et fint arrangement. Vakkert.
Jeg er glad på hans vegne.
-Han fortjener det. -Flott.
Pinlig stillhet.
Kan vi drikke noe så vi kan fordøye informasjonen?
Hun er så frekk. Herregud.
Hvor er LJ og Mona?
Jeg var redd LJ ikke kom fordi hun jobber som servitør.
-Hva? -Hun er servitør.
Hvem sa det?
-Hun. -Hun sa det ikke til meg.
Visste hun det ikke? Jeg trodde de var gode venner.
Det er godt å se deg. Kveldens hovedperson. Står til?
-Hei. Beklager at jeg er sen. -Hei.
-Det er greit. Du er alltid det. -Står til?
Vi sa nettopp at du har det mye bedre nå.
En fornærmelse. Når du banker på døra, venter du på svar.
-Hun har raketten. -For vi er raketter i kveld.
Hvordan har du hatt det siden sist?
-Hvordan er jobben? -Fin.
Du må si det til Farhana, for hun fant det ut og er sjokkert.
-Vet hun det ikke? -Nei.
Jeg glemte nok å si det.
-Hvordan fant hun det ut? -Vi snakket om deg.
-Det er ikke nytt. -Nei.
Safa og Zeina kan stikke med de indirekte kommentarene sine.
De må skjønne at jeg har noe å si.
Hvorfor ikke? Trodde dere var nærmere.
Som dere vet, har jeg to jenter nå, og huset er dominert av kvinner.
Jeg hadde en streng oppvekst. Jeg vil ikke at døtrene mine skal ha det.
Jeg vil de skal være fri og ha en verden av muligheter.
Det sjokkerer ofte folk å vite at jeg hadde en streng oppvekst
siden jeg er som jeg er nå,
men jeg føler meg fri, og jeg vil at alle kvinner skal det,
være den de vil, ikke gjøre samfunnet til lags,
men gjøre seg selv til lags.
Safa, kan jeg si noe? Vent. Faktisk, Zeina.
Vet du at…
Siden vi var samlet, hadde jeg noe å si.
Jeg er glad i dere begge. Jeg tuller.
-Jeg ventet på noe. -Greit.
Nei, faktisk traff Safa Ebraheem.
Visste du det?
I Ras Al-Khaimah. Hvor traff du Ebraheem?
Visste hun det ikke? Ops.
Safa, du burde ikke skjule slikt for Zeina.
Ikke du heller. Det var ikke opp til deg å si det.
LJ, som en slange. Hvordan våger du å spre giften din?
-Kom du for å skape trøbbel? -Nei.
Nei. Vent.
Vi spurte bare Zeina.
Trodde dere var så gode venner at du sa det.
LJ og Farhana hadde ikke visst hva en ekte venn var
om livet avhang av det.
Ikke tull med mine venner selv om du ikke har noen.
Har jeg ikke venner? Unnskyld.
-Jeg går fra bordet. -Ja, gjør det.
Faktisk går jeg ikke. Jeg blir.
Jeg var så opprørt. Det var ikke morsomt. Det er ikke en spøk.
Det er ikke opp til deg å fortelle om andres saker.
Du må la dem velge å dele.
-Tuller dere? -Vi tuller ikke.
Ebraheem sa at han møtte Safa da vi var i Saudi.
Møtte du Ebraheem utenfor Ras Al-Khaimah?
-Ja. -Gjorde du?
-Hvor lenge er det siden? -En stund, før Ras Al-Khaimah.
Greit. Og dere visste at jeg ikke visste det.
-Ikke sant? LJ, jeg snakker til deg. -Ja. Beklager.
Visste ikke hva jeg skulle gjøre. Jeg begynte å le.
Begge to kom hit.
Dere visste at Safa ikke hadde sagt det,
og dere kom for å ødelegge noe.
-På arrangementet mitt. -Tar meg av deg senere.
Herregud.
-Ingen av dere går. Jeg går. -Seriøst.
Jeg snakker med deg senere.
Patetisk. Dere bør også gå. Jeg vil ikke se dere.
Nå viser de sine sanne jeg. Marha, Farha, Marha, Farha…
Så falskt.
-Zeina, vent. -Ikke snakk til meg.
-Vent. -Jeg kan ikke snakke med deg.
Zeina. Jeg kommer til å falle. Vent.
-Zeina. -Håper du faller.
-For en røre. -Zeina.
Tekst: Heidi Rabbevåg