-Я піду. -Чому ти тікаєш?
Мені мама дзвонить. Алло?
Ну все. Я не дозволю йому знову втекти.
Що таке?
-Хочу з тобою поговорити. -Звісно. Кажи.
-Зайдеш усередину? -Маю бігти.
-Поговоримо тут? -Що ти хотів?
-Хочу з тобою поговорити. -Давай.
Коли застаєш когось зненацька, це не буває приємно.
Між нами є проблема, і я хочу спитати, яка.
-Ти не хочеш, щоб я про це говорив. -Ні, хочу.
Кажу тобі, ти не хочеш.
Я не лізтиму в це… Ні.
Я надто важко працював над кар'єрою. Я ні проти кого не борюся.
Чому ти тікаєш від цього?
Не треба це погіршувати.
Брате, май трохи скромності й гідності.
Я хочу поговорити як чоловік з чоловіком. Це все.
Я зроблю це без камер.
Я намагався, але ти щоразу тікаєш.
Це наша розмова чи ні?
Я багато років намагався зв'язатися. Він не хоче розмовляти.
Я намагався мирно зустрітися. Він не хотів говорити.
Він не хоче стикнутися з фактами.
Усе, що про тебе всі кажуть, правда, і ти це зараз показуєш.
Я ставлюся з повагою. Я не говоритиму погано про людину.
-Май трохи поваги, чуваче. -Я хочу поговорити як чоловік з чоловіком.
Ти просто смішний.
-Чому ти не розмовляєш? -Ти смішний.
Намагаєшся отримати 15 хвилин слави. Тобі це треба?
Не треба. У тебе попереду чудова кар'єра.
-Дякую. -Не виходь з таким виглядом.
Якщо думаєш, що влізеш у щось, щоб заробити гроші,
стати знаменитим і бути успішним —
цього не станеться. Кажу тобі.
Брате, я намагаюся дізнатися, у чому проблема.
Я ні в чому тебе не звинувачував.
Я хочу, щоб ти пояснив, що відбувається.
Це все, чого я хочу.
Він був перешкодою у моїй кар'єрі. Потрібні відповіді. Потрібне пояснення.
Сідай.
Багато людей говорять і вказують на тебе пальцем,
і я хочу тобі про це розповісти. Я хочу все прояснити. Більше нічого.
Мені це не потрібно. Ти не так багато для мене значиш.
-Дякую. -Ти не важливий у моєму житті.
Хай говорять, що хочуть. Я не проти. Усе гаразд.
Ось це, відсутність на вечірках з нагоди випуску синглу,
відсутність підтримки,
нас публічно не запросили на весілля,
і це була заява.
Дії говорять гучніше за слова.
Тепер очевидно, яка він людина.
Пам'ятаєш, я спитав: «Допоможеш із шоу?»
-Ти мені допоможеш? -Ні.
Чому?
У мене сотні справ. Я не зможу допомогти.
Я не знаю, що це за шоу. Я тут ні до чого.
У мене буде великий концерт на Coca-Cola Arena.
Місцевий ді-джей уперше буде хедлайнером.
Було б чудово, якби ти теж розповідав про це всій спільноті.
Я хочу досягти успіху в моєму місті, та є той, хто мене не підтримує.
Хочеш допомоги — скажи. Хочеш грошей — вони в мене є.
Хочеш бути дріб'язковим, я теж можу бути таким.
Не розумію, чого ти від мене хочеш.
Я стараюся бути шанобливим. Ти теж постарайся.
Мені не треба нічиї гроші.
Цей захід підтверджено, він відбудеться, за нього заплачено, усе готово.
Я лише хотів побачити, хто щирий, а хто фальшивка.
Фахад виявився найщирішим.
Чому ти не попередив учора, що прийдеш?
Тому що…
Таке відчуття, ніби ти використовуєш мене, щоб зустрітися з ним.
Я не знав, що в Кріса й Блісса є історія.
Він міг мене попередити.
Не можна отак з'являтися.
Якби ти пережив те саме, що я, то зрозумів би.
Ну от, поглянь. Тікає.
Іноді найкращий спосіб владнати можливий конфлікт —
це просто встати й піти.
І це має зробити мудріша людина.
Ти не можеш вічно тікати.
Я дав достатньо.
Я лише хотів, щоб ми сіли й поговорили, а ти…
-Благослови тебе Боже. -А ти пішов.
-Я дав достатньо. -Ну от, знову.
Одне й те саме 12 років.
Без коментарів.
БЛИСК ДУБАЯ
АЛЬ-УЛА — САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Сьогодні другий день в Аль-Улі.
Ми рано прокинулися й пішли на зіплайн.
Ми приїхали до зіплайну. На нас чекає нова пригода.
Я в передчутті.
Я злився, бо Данія трохи на мене сердилася.
Я дуже злюся на Ібрагіма.
Буде приємно покататися на зіплайні, щоб забути те, що сталося вчора.
Я маю з тобою про дещо поговорити. Ходи.
-Хочеш зі мною поговорити? -Так.
Ми із Салемом не поладнали.
Я серджуся на нього за те, що він говорив про Данію.
Тому я відвів його вбік. Хочу все прояснити.
-Ти мене дуже розсердив. -Чому?
Ти говорив про те, що стосується лише мене й Данії.
О боже.
САЛЕМ ХАММАС КЕРІВНИК І ПІДПРИЄМЕЦЬ
Знову проблема з Данією. Цьому не буде кінця.
Якщо ти дбаєш про мене як брата, то міг поговорити зі мною наодинці.
Я не мав на меті осоромити чи образити тебе.
-Але це було неправильно. -Я дбаю про твої інтереси.
Гаразд, у тебе проблема з Данією?
Слухай, Ібрагіме, брате. Я вже тобі казав. Данія…
Мені здається, вона нетямуща. Вона нічого не знає про бізнес.
-Що ти сказав? Яка вона? -Нетямуща.
Словом «нетямущий» описують людину, яка не знає…
Нічого не розуміє про тему.
Маю на увазі, що Данія нетямуща в бізнесі.
-Вона необізнана. -Тобто вона ідіотка?
Більше ніколи не згадуй імені Данії.
-Гей, послухай. -Ніколи.
-Не підвищуй голосу. -Ніколи.
Мені вистачило лише того, що він сказав слово «Данія».
-Так не має бути. -Не говори зі мною.
Досить. Більше про неї не згадуй.
Якщо ще раз згадаєш, я тобі покажу.
Серйозно?
Гадки не маю, що відбувається.
Салем говорить про мене те, що турбує Ібрагіма настільки,
що він з ним свариться.
Ти помилився і мусиш перепросити.
Не підвищуй голосу.
Говори тихіше.
Якого біса?
Ти кричиш на мене при людях, перед усіма?
На мене? На Салема Хаммаса? Ібрагіме, я від тебе такого не очікував.
-Не вплутуй у це Данію. -Гей.
У мене вже з деким проблема, я не хочу, щоб хтось про неї говорив.
-Усі мають захищати себе. -Салеме.
-Я захищатиму її до смерті. -Хлопці. Послухайте мене!
Коли Ібрагім захищав мене, хоча Салем і його друг,
це показало його вірність і щирість,
він завжди мене підтримає.
Може, припинимо це? Досить уже.
Насолоджуймося часом тут, веселімося.
Ібрагім трохи надмірно зреагував.
Але незалежно від причини,
якщо маєте проблему, обговорюйте її наодинці,
а не перед усіма.
Я більше з тобою не подорожуватиму.
Це востаннє я взяла тебе у подорож. Богом клянуся.
Отже, ми вирішили.
Ми тут, щоб насолоджуватися, гарно проводити час.
І я знаю, що це нераціонально.
Це нижче тебе, нижче будь-кого з моїм статусом.
Я не можу. Ні.
Люблю тебе, Даніє! А до Сафи мені байдуже!
Бог великий! Так!
Загалом подорож була чудесна. Я прекрасно провела час.
І моя мила банда прекрасно провела час. Це було моєю головною метою.
-Отже, ми це зробили. -Ми це зробили!
Подорож закінчилася. Вона була чудовою. Це один з найкращих досвідів.
А тепер — до реальності,
я маю повертатися й готуватися до церемонії мільча.
ДУБАЙ — ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
Сьогодні я з Крісом та його донечками, Нуші й Кікі,
до нас приєднається Мона, щоб подивитися новий дім.
Тепер Дубай наш дім,
і це перший будинок, який ми купуємо разом.
Я дуже рада мати сім'ю, яку дуже хотіла, не можу дочекатися.
Сьогодні я дуже рада.
Нарешті я відвідаю новий дім Кріса й Бріанни,
і я надзвичайно за них щаслива.
Оце все зміниться.
Фасад і боки будинку будуть іншими.
-Я так вами пишаюся. -Дякую.
Ми з Моною питаємо одне в одного поради,
тож я хотів розповісти їй про інцидент, що стався з Бліссом.
Отже, ми з Фахадом пішли.
Ми робимо фальшиве тату, щоб розіграти Сафу подарунком.
Ми були вдвох, а тоді без запрошення, без попередження туди заскочив Блісс.
-Що? -Так. Я питаю: «Що діється?»
У нас була невелика дискусія.
Він зайшов, щоб повернути це на негатив?
Чи просто щоб привітатися?
Гадаю, він влаштовує захід. Я не певен. Він просив у Фахада гроші.
Підійшов до мене, попросив про допомогу. Та він усе питав, і…
-Ті повідомлення… -Це було агресивно?
Думаю, трохи. Було трішки агресії.
-Я не люблю агресію. -Знаю.
-Я хочу, щоб навколо була гарна енергія. -Це не твоє.
Я нічого не маю проти Блісса.
Він завжди був приємним, але я дуже люблю Кріса.
Думаю, для Кріса найкраще буде захистити свою енергію
й уникати ситуацій, які не привнесуть нічого цінного в його життя.
Я не хотів там бути. Він хороший хлопець.
Він робить те, що мусить.
Але ми з різних кіл. Я не хочу з ним асоціюватися.
На твоєму місці я б зосередилася
на ремонті будинку, бо ти не робитимеш його часто.
Вклади в це все серце й душу. Більше ні на що не витрачай час.
Мона завжди допоможе своєю порадою.
Для неї головне — мати навколо гарну енергію, і для мене теж.
-Як ти це називаєш? -Джуджу.
-Тобі всюди треба гарна джуджу. -Так, джуджу. Я хочу гарну джуджу.
Ми з Моною піднялися й оглянули будинок,
бо вона дуже добре помічає все, що стосується дизайну.
Отже, ми домовилися, що в тій кімнаті може бути гостьова.
-Добре. -Але я хочу зробити там дитячу.
-Справді? -Так.
Бріанна готова мати дитину ще вчора.
-Ну, ти мене знаєш. Так. -Уже?
Я не знаю. Гадаю, ще трохи зарано.
Вона ще не вагітна.
-Я вже її уявляю. -Я уявляю тут кабінет.
Так, там буде дитяча. Я вже це знаю.
-У вас багато часу. -Так.
-Не знаю. -Ти така молода.
Ти дуже молода.
-Вона молода. -Ні.
Не кажи так. Ти змушуєш мене почуватися старою.
Ні. Так не можна. Ми ще молоді. У вас є час.
Не напружуйтеся. Розслабтеся.
Може, покажете свої кімнати? Я хочу їх побачити.
Покажіть, що ви вибрали. Ходімо.
Ніхто не може стати на моє місце.
Тож вони не розуміють, як я почуваюся. Це те, чого я хочу.
Мені набридло слухати від людей, що я молода.
Бо я особисто не почуваюся…
-То ти хочеш… -…так.
Якщо не вийде, може, в наступні кілька місяців…
Звісно.
…ми підемо до лікаря…
Як тобі буде комфортно.
Можемо піти за кілька місяців і все зробити.
Так, будь ласка.
Бріана дуже цілеспрямована жінка.
Вона робить усе, що може, щоб завагітніти.
Я поважаю її за це. Але не хочу, щоб процес перетворився на хатню роботу.
БУДИНОК МАРВАНА Й ДАНІЇ
Останнім часом багато відбувається, а я сиджу вдома з двома дітьми.
Після того, як Данія прилетіла з Аль-Ули,
вона працює над своєю ідеєю нового кафе, і це забирає багато часу.
Вийшло!
Привіт.
Що ви робите? Обіймемося? Привіт, Марване.
Привіт. Як ти?
Дані.
Як ти? Ходи.
Добре…
Дані.
У мене прекрасні стосунки з дітьми,
і я теж маю роботу.
Але все одно встигаю проводити з ними час.
А вона часто пропускає ці моменти з нами.
Вибач, я вийшла. Я маю все тобі розповісти.
Це божевілля. Стільки всього відбувається.
-Так. -Я в захваті.
Знаєш, що божевільно і що відбувається?
Наприклад, я і діти.
-Я стомився. -Від чого?
-Від догляду за дітьми цілий день. -Тобі не подобається?
-Подобається, але допомога не завадила б. -Тобто? Я завжди тут.
Заїде, хто завжди тут? Мама чи татко?
Татко.
-Готові йти спати? -Мої дітки ростуть.
Тепер час зробити те, що я хотіла,
і почати працювати над моїми мріями.
Якщо є можливість і ти здатна це зробити, навіщо чекати?
-Хочеш фіміаму? -Ні. Ти ж знаєш, що в мене алергія?
Я відчула напругу й негатив у кімнаті.
Тож я подумала, що, можливо, фіміам заспокоїть ситуацію.
Чому ти не відкриєшся і не поясниш, що відчуваєш,
замість того, щоб показувати характер?
Тебе не було весь день. У мене є своя кар'єра.
Скоро мій захід.
У мене мільйон справ. Буквально мільйон.
А ти залишаєш мене, щоб робити те,
що вважала гарною ідеєю, у чому я тебе підтримав,
хоч і казав, що ситуація буде складна.
-Про що ти говориш? -Про ваше з Ібрагімом кафе.
Невже це треба було робити саме зараз?
-Це був вдалий час? -А коли вдалий час?
Не знаю, але дітям потрібна мама.
-Я тут. Я завжди тут. -Недостатньо.
Коли йдеться про Блісса, він може йти гуляти, займатися бізнесом,
втілювати всі ці проєкти, і я не скаржуся.
А коли йдеться про мене, я маю бути супержінкою.
Я маю дбати про будинок, про дітей
і відкладати свої мрії на потім.
Чому?
Я працюю пізно ввечері як ді-джей. Рано прокидаюся
і роблю справи тут…
-Не прокидаєшся. -Прокидаюся.
Я прокидаюся рано.
Хто найчастіше вранці відвозить дітей?
-Найчастіше? -Я.
-Ти жартуєш? -Я серйозно.
Серйозно, припини.
-Ти просто впертий. -Це неправда.
Я хочу її підтримувати. Хочу, щоб вона втілила свої мрії.
Але в мене є застереження щодо того, чи зможе вона
і далі дбати про дім, і почати новий бізнес.
Сьогодні ми з Моною та Ел-Джей зустрінемося на бранч.
-Привіт. -Привіт.
Як ти? Така рада тебе бачити.
Як було в Аль-Улі?
Ми чудово провели час. Це було чарівно і…
-Сім'я. Сімейний відпочинок. -Ні. Так.
Якщо чесно,
було по-сімейному, бо ми всі зупинилися в одній віллі,
разом розважалися.
Як ви організували поїздку? Це було типу: «Бум».
Знаєш, нас запросила Лоджен Омран.
-Справді? -Щоб ушанувати Ібрагіма.
Навіщо? З Ібрагімом усе добре?
-Він одружується. -Ясно.
Це цікаво.
Я почувалася, ніби на Марсі. Це було просто…
Через природу чи через людей, з якими там була?
-Що не так з людьми, Зейно? -Нічого.
Зейна робить безглузді й жалюгідні коментарі.
Зейно, легше зі злими коментарями.
Облиш. Розкажи нам. Що сталося?
До речі, Данія така мила.
В Аль-Улі я краще познайомилася з Данією.
Тепер Данія стала мені ближчою подругою.
Шкода, що мені не показує свого милого боку.
Ось це мило.
Я не вважаю Данію абсолютно поганою людиною.
Але мій досвід з нею був поганий.
-Що в тебе ще нового? -Я хочу зробити щось нове.
Тому надумала попрацювати в ресторані офіціанткою.
-Я в захваті від ідеї. -У тому ресторані буде людно.
Згодна.
Ел-Джей офіціантка? Це трохи кумедно.
Якщо вона хоче спробувати щось нове, бо їй нудно, нехай.
У тебе буде багато чайових.
Не знаю, чи вона знайде роботу. Не думаю, що в неї є резюме.
До речі, це була моя перша робота.
-Справді? О боже. -Мені було 14.
-І як тобі? -Я працювала три роки.
-Найкращий досвід у житті. -Ти була офіціанткою? Люблю тебе.
Тепер я точно це зроблю, особливо коли Ваді знайшов мені роботу.
Тепер це для мене виклик.
Після повернення з Аль-Ули
ми з Данією вирішили піти на манікюр і попліткувати.
-Ти відпочила після Аль-Ули. -Дуже.
Мені була потрібна перерва від… Відпочинок від відпочинку.
У подорожі я краще пізнала Данію.
Тепер я вищої про неї думки.
Коли я підняла тему про нашу з Ібрагімом кав'ярню,
Марван сказав, що в нас із Ібрагімом «медовий місяць» у дружбі
і це не триватиме довго: щойно ми відкриємо разом бізнес, він закінчиться.
Думаю, Марван хвилюється за тебе.
Замість того, щоб заохочувати й підтримувати мене,
Блісс пригнічує мене, кажучи, що я маю сидіти вдома.
-Треба бути незалежною. -Правда.
Хтозна, що станеться в майбутньому.
Не чекай, що чоловікова чарівна лампа здійснить твої мрії.
-Отож-бо. -Мій чоловік у захваті від твого.
-Марван любить його. -Він його хвалить.
Я вийшла заміж, хвала Аллаху. І маю щасливе й стабільне життя.
Я не збиралася тримати це в таємниці. Просто не хотіла публічності.
Я його ревную.
І, до речі, мій Джордж Клуні мене підтримує.
-Твій Джордж Клуні. -Богом клянуся.
-Так мило. -Мій любий.
Може, він не Джордж Клуні, але для мене він мій Джордж Клуні.
Тому це тепер його прізвисько. Він мій Клуні.
Ми закохалися завдяки його способу мислення.
Він ніколи не казав: «Я не хочу, щоб ти працювала» або: «Чого ти так довго?»
Я мушу подорожувати у справах,
тож я щаслива, що чоловік мене підтримує і щиро радіє моєму успіху,
підбадьорює мене: «Ти можеш дати більше,
тобі ще є що запропонувати. Не здавайся».
До речі, Сафа хоче провести захід.
Мабуть, це тому, що жінок побільшало,
і вони стали більшістю.
-Ясно. -Так?
Але дрескод — чорна шкіра.
-Це так дивно. -Буде негарно.
Я чекала, що буде рожева.
Так, якщо захід дівочий, мають бути пастельні кольори або щось миле.
Так. Але, може, вона хоче зробити заяву. Не знаю.
Запрошення Сафи — це соціальна ввічливість, я не мушу туди йти.
Вона написала на запрошенні: «Будь ласка, подаруйте "Біркін"»?
МАЄТОК ХАССАНА Й МОНИ
Сьогодні я працюю в підвалі й пробую зразки
для однієї з моїх найбільших колекцій, що скоро вийде.
Мій парфумерний підвал — це святилище, куди я йду відпочити й розслабитися,
щоб просто побути там й оцінити ці прекрасні витвори мистецтва.
-Завжди в роботі? -Як ти, тату? Я скучила.
-Як справи? -Як ти? Добре?
ІБРАГІМ КАТТАН БАТЬКО МОНИ
-Люба. -Люблю тебе.
-Як справи? -Добре.
-Хочеш понюхати мій фіміам? -Так. Це твій фіміам?
Я над дечим працюю.
Це один з тих, що я дуже люблю.
Понюхай. Скажи, що думаєш.
Відколи я створила Kayali, мій тато дуже залучається до роботи.
Він допомагає мені пробувати всі зразки.
Він обожнює парфуми й дуже добре дає відгуки.
-Чудово. -Попереду важливий рік.
-Цьогоріч ми випускаємо вісім запахів. -Боже.
Я напружена, але страшенно рада, я зосереджуюся на своїх мріях
більше, ніж на чужих, тож дуже схвильована.
Чудово.
Пам'ятаєш, я завжди тобі казала,
що хочу бути незалежнішою,
і зараз відчуваю, що всі перешкоди зникли,
я намагаюся робити це сама
і бачу все набагато ясніше.
Я думаю, що маю бути візіонеркою
і втілити свою мрію.
А для цього мені потрібна незалежність.
Kayali досі частина Huda Beauty.
-Так. -Позбутися цього нелегко.
-Маєш бути обережною з Huda. -Так.
Зайняти цілий поверх під Kayali — це перший крок.
-Худа теж хоче, щоб ти розбудувала Kayali. -Так, авжеж.
-Тож помалу ти станеш незалежною. -Так.
Коли ми запустили мій парфумерний бренд, я тиснула на Худу, щоб робила це зі мною,
та моя співзалежність стримувала мене настільки,
що я майже вбила бренд.
Хвала Богу, я почула тривожний дзвіночок. Я його врятувала. Урятувала від смерті.
Вибачте. Я розхвилювалася.
Було важко. Я хотіла здатися, але не здалася.
Слава богу. Розумієте?
Пам'ятаю, ви з Худою були дуже близькі.
Ви змушували нас усе робити разом.
Я знаю, що у вас різні особистості, але думаю, що ви доповнюєте одна одну.
Просто я скучила за тим, щоб бути сестрою Худи.
Коли ми зараз проводимо час разом, усе крутиться навколо роботи.
Ми з Худою дуже часто сперечаємося.
Це створює багато розбіжностей, а іноді — багато драми.
Це ще одна річ, від якої я в захваті, — незалежність у роботі.
Це допоможе покращити сестринські стосунки.
Саме так.
Я Мона, і хочу, щоб до мене ставилися як до окремої людини, як до особистості.
Скажи, коли ти народиш дитину. Я хочу знову стати дідусем.
Ось моя дитина. На це пішло п'ять років, тож…
Мені не потрібне це питання після такої довгої розмови. Потрібні обійми.
Люблю тебе, татку.
Татко і всі інші цілковито тебе підтримують.
Дякую. Ти такий милий.
Я почуваюся набагато краще, бо поговорила з татом
і розповіла йому про свої почуття.
Я хочу, щоб уся моя сім'я не просто не заперечувала проти цього,
але й раділа цьому і підтримувала мої мрії,
як я підтримувала їхні.
Сьогодні моя церемонія мільча.
Мільча — це церемонія підписання шлюбної угоди.
Після цього з релігійного погляду я можу бути з Хамдою.
Це переший крок перед власне весіллям.
Я дуже рада святкувати мільчу мого брата.
Я підтримаю його, підтримаю Хамду. Адже це те, що роблять рідні.
Мир тобі. Як справи?
Мільчу відвідають наші сім'ї.
Я сидітиму в одній кімнаті, а вона в іншій.
Вітаю.
Нарешті. Після всього, що чула.
ХАМДА НАРЕЧЕНА ІБРАГІМА
-Люба. -Люба.
Я люблю Хамду. Вона така мила.
Нехай Бог благословить цей шлюб і подарує вам щастя.
Повна життя. Благослови її Боже. У них буде чудове життя.
Вітаю, мій друже. Благословляю.
Салем — мій дорогий брат, я б не хотів його втратити.
Я вдячний, що він закрив на все очі й не ображається на мене.
Завжди будь з нами. Коли він з нами, це проблема.
ХОСНІ АЛЬ САМАДІ БАТЬКО ІБРАГІМА
-Справді? -Так. Він пустун.
Сьогодні ми вшановуємо Ібрагіма.
Бажаємо йому найкращого. Це новий розділ у житті.
І хоча в нас була маленька суперечка,
я вирішив відвідати церемонію і підтримати брата.
Сподіваюся, такий вчинок допоможе подолати напругу,
яка могла між нами виникнути.
Шейх завжди присутній.
Цей шейх промовить визначені слова, щоб зробити її моєю дружиною.
Повторюй за ним, Ібрагіме. Я згодний…
-Я згодний… -…узяти…
-…твою сестру…
-…Хамду…
-Згідно з Божою книгою
і шляхом пророка,
мир і благословення йому,
за посаг, про який ми домовилися.
Вітаю. Нехай вас обох благословляє Господь.
За нашими звичаями, я не можу бачити наречену без хіджаба під час мільчі,
поки шейх не оформить документи.
Іншими словами, я маю підписати, тоді вона має підписати,
потім махрам має підписати. Махрамом був її брат.
ХАДІДЖА ДОВД МАТИ ІБРАГІМА
Я відчув полегшення, бо вона стала моєю дружиною.
Я дуже щаслива й рада за нього й за неї.
Я отримала не невістку, а доньку.
-Ти пишаєшся мною? -Так.
Присутність тата на мільчі була для мене дуже важливою.
Прекрасний день, адже я ощасливив тата,
ощасливив маму, ощасливив Хамду і сам щасливий.
Я побачив інший бік Ібрагіма.
Емоції його батька до нього, це…
Це мене зворушило.
Бажаю вам життя, повного подарунків, щастя, кохання і троянд.
Подарувавши їй весільний подарунок,
я нарешті можу бачити дружину без хіджаба.
Відчуваю, що це момент істини.
Коли я її побачив, серце почало калатати.
Я сказав: «Це моя дружина».
Мільча минула добре, хвала Аллаху, і залишився лише важливий день.
Мільча була прекрасна, не можу дочекатися весілля.
ОСТРІВ БЛЮ-ВОТЕРС
Я завжди захоплювалася офіціантками,
коли ходила в ресторан.
Ваді допоміг знайти роботу, і сьогодні мій перший день.
-Привіт. -Привіт. Як справи?
Менеджер привітав мене, видав уніформу.
-Є мала й екстра-мала. -Я екстра-мала.
Я муситиму її носити.
Я навіть не знаю, як це буде на вигляд, тож…
-Привіт. -Привіт, Ел-Джей.
-Привіт. Як ви? -Привіт.
-Ласкаво просимо. -Дякую.
Знаєте, я новенька. Це мій перший раз, тож…
-Поки що ти будеш із Роуз. -Потрібен блокнот і ручка?
Ми дамо тобі блокнот і все необхідне.
-Почнімо. Ходімо. -Почнімо.
Уперед. Добре.
У мене багато потенціалу, і я дуже швидко вчуся.
-Насправді це просто. -Так, ти звикнеш.
Так…
Що бажаєте замовити?
Оскільки я вперше працюю офіціанткою,
то зосереджуюся на роботі, намагаюся вчитися
і насолоджуюся досвідом.
Я розмовляла з Ваді, і він дав мені адресу нової роботи Ел-Джей.
Тож ми із Сафою пішли туди, щоб її здивувати.
Не віриться, що вона обслуговує ці столики.
Я нервуюся за неї.
Я мала побачити Ел-Джей за роботою, щоб у це повірити.
Ел-Джей.
-Привіт. -О боже.
Я така: «О».
-Ви тут? -Так, ми тут.
Я й гадки не мала, що вони прийдуть.
Я була щаслива їх бачити, бо це все ж таки мій перший день,
це був приємний сюрприз.
Це моя помічниця. Вона обслужить…
Хтось допомагає їй з напоями?
Здається, так.
-Це нормально? -Ні.
Я вперше в житті бачила офіціантку з помічницею.
-Привіт. -Привіт.
Сьогодні я буду вашою офіціанткою.
-Чудово. -Так захопливо.
-Мене звуть Ел-Джей. -Привіт, Ел-Джей.
-Я буду штрудель. -Чудово.
Ми будемо…
Сафа буде штрудель, а я — «Токіо Лі».
Вона читає меню у той самий час, як ми читаємо меню,
ніби вперше його бачить. Вибачте.
Це сміховинно.
До речі, прийдеш завтра на мій захід?
Так, авжеж.
Завтра я проводжу захід жіночого домінування.
У будинку Сіддікі домінують жінки.
Це про нас як жінок.
Ми можемо бути, носити, робити все, що захочемо.
-Нізащо це не пропущу. -Ура.
-Де мій напій? -Так.
Дуже хочу пити.
Наші напої не приносили дуже довго.
Ел-Джей, де ти? Агов.
Буде грубо, якщо візьму напій
і сховаю його, коли прийде?
Іди. Іди, візьми.
-Піти? -Так.
Може, підемо разом?
Я так хочу пити. Ніби…
Ми не хотіли її образити, показати, що вона не виконує роботу,
а це ж був її перший день, але вона не виконувала свою роботу.
-Замкнено? -Чорт. Вийшло?
Ні. Замкнено.
Боже. Ми застрягли.
Чому тут замкнено? Нам потрібен таємний код.
Так.
Це жахливо.
Біжімо, поки вона не повернулася. Не треба її ображати.
Ось штрудель, а це апельсиновий сік для іншого хлопця.
-Привіт, дівчата. -Привіт.
-Отже, ось «Токіо Лі». -Добре.
-Дякую. -А це штрудель.
-Дякую. -Прошу.
Я трохи стомилася. Це вперше я працювала чотири години поспіль,
без зупинки, без перерви.
-Можна скуштувати твій напій? -Звісно.
Дуже смачно.
Так, мене це, до речі, засмутило.
Вона справді пила мій напій?
Я подумала, що в мене галюцинації. Але ж ні.
Я казала тобі, що мене дещо турбує, і…
Пам'ятаю, на вечірці Зейни ти була розгублена, а ти ніколи такою не буваєш.
Так, дещо сталося.
Недавно Ібрагім захотів зустрітися. Тож я з ним зустрілася.
-Так. -Ні.
-Так. -Що?
Це дивує.
Я знаю, яка напруга між Зейною та Ібрагімом.
Не знаю, чи вона психоне, але буде шокована.
-Я ніколи від неї нічого не приховувала. -Так.
Зейна запустила модний бренд.
Вона розбирається з продажами. У неї і так багато справ.
Я не хочу порушувати цей процес такою новиною.
У нас із Ібрагімом ніколи не було проблем.
Але мені справді
трохи некомфортно проводити з ним час,
бо я дуже з вами зблизилася, тож через це мені незручно.
-Я хочу це залагодити. -Знаю.
Це виснажує. Я хочу сказати їй завтра.
На своїй вечірці?
Годі. З мене досить. Я не можу тримати цього в собі.
Я вирішила, що в кінці моєї вечірки розповім Зейні про Ібрагіма.
Можна скуштувати? Поки ніхто не бачить.
Так, звісно. Я тобі дам.
-Смачно? -Я тобі чайових не залишу.
PARAMOUNT HOTEL DUBAI БІЗНЕС-БЕЙ
Після зустрічі з Азрою, елітною свахою,
сьогодні перше побачення.
Азра влаштувала приготування десертів
з хлопцем, з яким хоче мене познайомити.
Сподіваюся, він буде гарячий з гарним пресом.
-Привіт. Боже. -Це ти.
-Як справи? -Господи. Усе гаразд? Усе добре?
Що? О боже. Я його знаю. Я знаю Ейдена.
Ми разом працювали моделями, завжди були в одному колі.
У тебе фантастичний вигляд. Ти чарівна.
Дякую. Я давно тебе не бачила.
Зазвичай у процесі сватання Азра надсилає мені анкету хлопця.
Але, якщо чесно, я завжди зайнята.
І коли вона надсилає мені імейл, я не маю часу його прочитати.
-Розкажи, що ми тут робитимемо. -Гаразд.
Я не хочу забруднити одяг. Маю декуди піти.
Не хвилюйся.
Візьми оце.
-Ось так? -Так. Правильно.
Приготування десертів? Це не для мене.
Якщо чесно, тебе завжди оточують дівчата.
А я маю знайти чоловіка, в якого інший стиль життя.
-Це для обох так. -Я знаю.
Ти завжди тримаєш телефон, ходиш на заходи.
-Цьом-цьом, привіт, па-па. -Це частина цього.
-Розумієш? -Можливо.
Але я хочу чоловіка, для якого буду всім світом.
Він не бачитиме нікого, крім мене.
Я не хочу виходити заміж за модель, бо буде забагато дівчат,
забагато повідомлень в інстаграмі, в директ…
Звісно, ми знайомі як друзі, не як партнери, розумієш?
Я не знаю, як ти це бачиш.
-Якщо… -Ми давно дружимо.
А я хочу зустріти чоловіка, який, можливо, живе в Європі,
і, можливо, має тут бізнес,
подорожує туди-сюди. Це було б ідеально.
Деякі люди назвали б такого солодким татусем.
Але він має бути молодшим.
Він мене не цікавить. Ніколи не цікавив. І не зацікавить.
Тож це все для мене.
МАЄТОК ЛОДЖЕН ОМРАН
Сьогодні захід Сафи, і я дізналася, що Ел-О не прийде.
Тому вирішила запитати, чому вона не йде на захід,
і, можливо, з'ясувати, як минула їхня подорож в Аль-Улу.
Привіт.
-Привіт. Поглянь на себе. -Шеф-кухар Ел-О.
Як справи?
Я це вимкну. Не псуй свій аромат.
Ти пахнутимеш цибулею і часником.
Ти не йдеш. Я думала, у тебе свій захід.
Так…
-Що? Фестиваль пасти з грибами? -Фестиваль пасти.
По-перше, у тебе гарний образ.
-Подобається? Дякую. -Дуже.
Але я здивована…
-Чим… -Тобто…
-Темою? -Так.
У мене склалося враження, що когось можуть побити.
-Дивлячись, хто прийде. -Когось відшмагають.
Дивлячись, хто прийде. Не знаю.
Ти справді не йдеш через тему?
-Та ну. -Звісно ні.
Є неважливі заходи, наприклад, соціальні.
Такі, що відбуваються цілий рік,
я можу пропустити й перепросити.
У мене інші пріоритети вдома.
Але чому ти маєш робити це сьогодні?
-У мене сімейна справа. -Справді? З ким?
-З моїм чоловіком. -Добре.
Я часто ним нехтувала. Двічі їздила з країни.
Ти могла пропустити одну з тих подорожей, ні?
-Ні. То не страшно. -Усі були важливі?
Річ не в цьому… Я встановила власні пріоритети.
Я розуміла, що вона натякала на Аль-Улу.
Ніхто не має права приходити й розпитувати,
кого я запросила, а кого ні.
-Як було в Аль-Улі? -Чудово провели час.
-Було гарно? -Так.
-Якщо чесно, ти мене шокувала. -Чому?
Ну, я не чекала, що ви всі полетите в Аль-Улу.
-То мала полетіти половина? -Власне, так і сталося.
-Ні. Половина тих, хто літав. -Половина групи.
Ось яка Зейна.
Вона завжди така. У неї гострий язик.
Я відчуваю, що глибоко в душі ти мені докоряєш.
-Змушуєш почуватися, як… -Я?
…Сафа, твоя подруга, яка мала б знати, кого ти любиш,
кого ні, коли зустрілася з…
Сафа?
Ми не найкращі подруги. Я не Сафа.
Ти не можеш приходити, звинувачувати й докоряти мені.
Якщо тобі це треба, йди до Сафи.
А для мене найкраща подруга — ніби сестра.
Авжеж.
Якщо я дорікатиму їй чи звинувачуватиму в чомусь,
це буде зовсім інше, ніж звинувачувати тебе.
Так. Але чому ти мені це кажеш?
Це вписується в контекст. Це логічно.
-Це логічно. -Я не розумію.
-Ти на щось натякаєш? -Зовсім ні.
Вона ніби намагається дати мені підказку. Гадки не маю, що вона каже.
Урешті-решт, мені байдуже і навіть не цікаво дізнаватися,
чи вона знає про зустріч Сафи з Ібрагімом, чи ні.
Я не буду людиною, що дасть їй цю інформацію чи повідомить про це.
Я не повідомляю про добре і точно не повідомлятиму про погане.
-Побачимось. -Бувай.
Алексо, увімкни джаз.
«АМЕЛІЯ» — ЦЕНТР ДУБАЯ
Сьогодні мій захід жіночого домінування. Він стосується сили жінок.
Оскільки тепер у мене двоє дівчаток,
у домі Сіддікі домінують жінки.
Зробімо жіночу зустріч у моєму стилі.
Звісно, жіноча зустріч означає
всіх жінок, які прийдуть на мій захід.
Тема — готика. Вона трохи моторошна, трохи додає сил.
Є щось у тому, коли ти вдягаєш шкіру,
це змушує тебе почуватися трохи владною.
-Привіт. -Привіт, люба.
Ти теж у латексі.
Скажи, що ти це влаштувала, щоб одягнути цю сукню.
-В основному. -Так?
Поговоривши з Моною,
я вирішила, що сьогодні розповім Зейні про Ібрагіма.
В Ібрагіма була мільча. Просто невелика сімейна подія, сімейне зібрання.
-Ти її бачила? -Так, я з нею познайомилася.
-То вона існує. -Вона дуже мила.
Авжеж.
Цікаво.
Дуже гарний захід. Це було прекрасно.
Це його мільча. Я за нього щаслива.
-Він на це заслуговує. -Клас.
Незручна тиша.
Може, вип'ємо чогось, щоб перетравити цю інформацію?
Вона така грубіянка. Боже.
Де Ел-Джей і Мона?
Я хвилювалася, що Ел-Джей не прийде, бо працює офіціанткою.
-Що? -Працює офіціанткою.
Хто це сказав?
-Вона сказала. -Не мені.
Вона не знала? Я думала, вони такі подруги.
Рада тебе бачити. Леді вечора. Як ти?
-Привіт. Вибач за спізнення. -Привіт.
-Нічого. Ти завжди спізнюєшся. -Як справи?
Ми якраз казали, що ти виправилася.
То була образа. Коли стукаєш у двері, чекай на відповідь.
-У неї ракета. -Бо ми сьогодні ракети.
Як справи з нашої останньої зустрічі?
-Як робота? -Добре.
Ти маєш сказати Фархані, бо вона дізналася й тепер шокована.
-Вона не знає? -Ні.
Гадаю, забула їй сказати.
-Як вона дізналася? -Ми говорили про тебе.
-Це ж не новина. -Ні, не новина. Ні.
Сафа й Зейна іноді можуть вжалити непрямими коментарями.
Вони повинні зрозуміти, що і я маю що сказати.
Як так? Я думала, ви близькі.
Як ви знаєте, тепер у мене двоє дівчаток, і в будинку домінують жінки.
Я виросла в суворій сім'ї. Я не хочу цього для своїх доньок.
Хочу, щоб вони були вільними й мали всі можливості.
Людей часто шокує, що я виросла в суворій сім'ї,
бо зараз я зовсім інакша,
але я почуваюся дуже вільною і хочу, щоб це відчувала кожна жінка,
щоб була, ким захоче, не догоджала суспільству,
балувала себе й робила те, що її тішить.
Сафо, можна щось сказати? Ти… Чекай. Взагалі-то, Зейно.
Ти знаєш, що…
Оскільки ми зібралися разом, я мала дещо сказати.
Я люблю вас обох. Жартую.
-Я чекала на щось. -Добре.
Загалом, Сафа зустрілася з Ібрагімом.
Ти знала про це?
У Рас-ель-Хаймі. Де ти зустріла Ібрагіма?
Вона не знала? Ой.
Сафо. Ти не мала б приховувати таке від Зейни.
Ти теж. Це не ти повинна була казати.
Ел-Джей наче гадюка. Як ти смієш? Як ти смієш поширювати свою отруту?
-Ти прийшла, щоб влаштувати проблеми? -Ні.
Ні. Чекай. Зажди.
Ми просто спитали Зейну.
Я думала, ви такі хороші подруги, що ти їй сказала.
Ел-Джей і Фархана не пояснили б, що таке хороша подруга,
навіть якби від цього залежало життя.
Якщо в тебе нема справжніх друзів, не лізь до моїх.
У мене нема справжніх друзів? Даруй?
-Я йду. -Так, будь ласка.
Хоча ні, я не піду. Я залишуся.
Якщо чесно, я так засмутилася. Це не смішно. Це не жарт.
Ти не маєш права розповідати про чужі справи.
Треба дати їм прийняти рішення поділитися.
-Ви жартуєте? -Ми не жартуємо.
Ібрагім сказав нам у Саудівській Аравії, що зустрічався із Сафою.
Ти бачилася з ним не лише в Рас-ель-Хаймі?
-Так. -Справді?
-Давно це було? -Деякий час тому, перед Рас-ель-Хаймою.
Добре. І ви знали, що я не знаю.
-Так? Ел-Джей, я з тобою говорю. -Так. Вибач.
Я не знала, що робити. І почала сміятися.
Ви обидві прийшли сюди.
Знали, що Сафа не сказала мені,
й очевидно прийшли щось зіпсувати.
-На мій захід. -З тобою я пізніше розберуся.
Боже.
-Ніхто з вас не піде. Я піду. -Ти серйозно?
З тобою поговорю пізніше.
Жалюгідні. Ви теж маєте піти. Не хочу бачити ваших облич.
Отепер вони показують справжнє обличчя. Марха, Фарха…
Фальшивка.
-Зейно, стій. -Не розмовляй зі мною.
-Зейно, стій. -Я не можу з тобою говорити.
Зейно. Я впаду. Чекай.
-Зейно. -Сподіваюся, що впадеш.
-У що ти нас вплутала. -Зейно.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко