AMELIA – CENTRUM DUBAJE
Zeino, zlato, počkej. Poslouchej mě.
Přísahám, že jsem ti to chtěla říct na konci akce.
Safo, jsi hloupá? Vážně?
SAFA SIDDIQUI
Co jsi to udělala s naším přátelstvím?
- Prosím, neodcházej. - Proč jsi mi to neřekla?
K čertu s Ebraheemem. Proč jsi mi to neřekla?
Co sis myslela?
Máš radost, že tam LJ sedí a směje se nám?
A Farhana tam sedí a říká si: „Dostaly jsme Zeinu?“
To je v pohodě.
- Nemělo to skončit takhle. - Vzdala ses našeho přátelství…
- To není pravda. - …kvůli těm falešným a odporným lidem,
které už nikdy v životě nechci vidět.
To tu nemají parkoviště s obsluhou?
Nenaštvalo mě to. Ranilo mě to.
Máš čas na to, aby ses úžasně nalíčila,
ale nemáš čas zvednout telefon a říct kamarádce:
„Jo a sešla jsem se…“
Přísahám, dneska bych ti to řekla.
Předběhly tě.
Promiň.
Bylo mi to tak líto.
Nikdy jsem jí neublížila a vím, jak se cítí.
Viděla jsem ji brečet a to mě prostě odrovnalo.
Zatemnilo se mi před očima.
Zrovna LJ.
„Řekla ti, že se sešla…“
Co jsi nám to udělala?
Chci jít domů do bezpečí.
Ke všem jsem ztratila důvěru.
LESK DUBAJE
Farhano?
Podle tebe jsem udělala chybu?
OSOBNOST SOCIÁLNÍCH MÉDIÍ
- Obě jste udělaly totéž. - Časem by na to přišla.
Pojďme kouknout, jak šílený to je.
- Dobře. - Jo.
Vy tu zůstaňte.
- Vypadá vážně naštvaná. - Já vím.
Bylo mi Safy opravdu líto. Není to moje vina.
Ví, že jsem velmi upřímnej člověk.
Vždycky mi říká ošklivý, nepřímý věci.
Proč to musím trpět?
- Počkáme tady… - Můžete vypadnout, prosím?
- To je fakt hnusný. - Zasraný krávy.
Proč jsi prostě nepočkala, až akce skončí?
Jim je to jedno. Proč?
Jsou tu moji přátelé a rodina.
Proč mě musíš ztrapňovat?
Protože jim je to úplně jedno.
LJ, ty hade. Jak se opovažuješ?
Jak se opovažuješ tohle udělat na akci,
za kterou bys měla být vděčná?
Nechci s nima sedět.
Jen přehánějí, že jo?
Moc.
Nechci si k nim sednout.
Měly byste odejít.
Ubohý.
- Pojď, LJ. Jdeme. To je v pořádku. - Jděte.
Ženy jsou silné.
Fajn. Nevadí mi odejít.
Vadí mi, že děláte zbytečný drama
a přeháníte to se svou reakcí.
Nevím, co se mnou je.
Pořád jsem Zeině volala a psala jí zprávy.
Neodpovídala mi. Měla jsem strach.
Pro mě je teď prioritou vidět Zeinu a promluvit si s ní.
Chci to napravit. Chci to dát do pořádku.
Bože můj.
Co to sakra je?
To jste tak posedlý mou akcí, že tu stále jste?
Poslouchej, ta restaurace ti nepatří.
Pronajala jsem si ji.
- Je šílená. - Vážně?
Takhle se chováš ke svým hostům, Safo? To je tak neomalený a nedůstojný.
EBRAHEEMOVA FIRMA
Dnes se chystám do Forever Rose,
abych si promluvil s Danyou a Ebraheemem.
Chci si s nimi promluvit o jejich podnikání.
Zkusit zjistit další informace a tak.
Ahoj.
- Chyběls mi. - Taky.
- Ahoj. - Divo Dee.
- Jak se ti daří? - Dobře.
Mám nárok chodit pozdě, protože jsem ženatej.
Manželský povinnosti.
EBRAHEEM AL SAMADI PODNIKATEL
Slyšeli jste, co je mezi mnou a Krisem?
Chci to slyšet od tebe.
Poslechl jsem tě. On a Fahad spolu byli…
Fahad si nechával vytetovat jméno Safy a já se tam objevil.
Jakmile jsem vešel, vyrazil ke dveřím.
Proč?
Nemáš pocit, že i když se k tomu nepostavil tak,
jak by sis přál, že jsi schopen to zkusit alespoň uzavřít?
Ano, mám. Nelituji toho, co jsem udělal,
a vím teď, že to, jak to vnímám, je správné.
Pozval bys ho, kdybychom ti o tom neřekli?
Upřímně, Kris mi nic neudělal.
Kris mi nikdy neublížil ani mě nijak neurazil.
Ať už se mezi Krisem a DJ Blissem stalo cokoli,
stalo se to už dávno.
Kris a Brianna mi neublížili.
Nemám s nimi žádný problém. Pozvali mě, pozvu je taky.
Lidi, můžu vás požádat o…
Chci, abyste pět minut jen mlčeli, dobře?
Zaprvé, nechápejte mě špatně.
Mám vás oba rád a vážím si vašeho přátelství,
ale pouštět se do podnikání s přítelem je riskantní.
- Není to moje kamarádka. - Ano, je.
Kamarádka a nej kamarádka není to samý.
- Proč mám pocit, že jsi rozladěnej? - Nevím, proč jsem tu.
Pokud se chcete smát a vtipkovat, v pohodě.
Ale byznys takhle nezačínejte.
Buď ten byznys budete myslet vážně, nebo nebude fungovat.
V čem je jeho problém? Měl by být rád.
Ale místo toho tu sedí a trucuje.
Nerozumím tomu.
Neměla jsi za mnou přijít a říct: „Hele, vím, že máš moc práce?“
„Vím, že máš největší koncert svého života…“
- Co to… - Počkej.
Bože.
„Vím, že máš svou kariéru, ale já chci jít do tohohle.
Můžeme si takto rozdělit čas? Půl na půl?
Takže když dělám Besties Café, ty se staráš o děti?“
Neměli jsme tenhle rozhovor vést už dříve?
Jasně.
Nejvíc mi na tomhle byznysu vadí,
že se Danya zas věnuje něčemu,
když ji právě potřebuju doma.
Marwane. Jestli spolu řešíte nějaký problém, je to jen mezi vámi.
Ale nepodceňuj mou inteligenci.
Kdybych si tě nevážil, neseděl bych tady.
Vůbec bych si tě nevážil.
Nesmírně si tě vážím, i když jsem v…
- Tak si nevážíš mě? - O to nejde.
- Dáš mi klíče od auta? - O to nejde.
- Dáš mi klíče od auta? - Nedám.
Už toho mám plné zuby. Nebaví mě ho furt přesvědčovat o mém podnikání.
Já už dál nemůžu.
Od té doby, co jsme se vzali, se všechno točí kolem tvý hudby,
tvýho videoklipu, tvých akcí, tvýho podnikání…
Jednou chci udělat něco pro sebe a ty nejsi rád.
- Ne. - Jo. Už dost.
- Nemůžeš upřednostňovat… - Odcházím.
Už tolik let odkládám své sny.
A to, že mě nepodporuje,
mě opravdu zraňuje a rozčiluje.
Hned po skončení akce
jsem se vrátila domů, osvěžila se a šla k Zeině.
Chtěla jsem, aby věděla, že to myslím dobře.
DŮM HANNY A ZEINY
Snažila jsem se ti dovolat.
Chci s tebou mluvit.
Počkej na mě na zahradě. Přijdu.
Nebyla jsem ještě schopná si promluvit.
Safa mě zklamala.
Ale uvidíme, co řekne.
Přišla jsem, protože chápu, že máš problém lidem věřit.
Ale opravdu jsem to dělala s dobrým úmyslem.
S Ebraheemem jsem se sešla, protože jsem to chtěla řešit.
Už jsem se ohledně toho všeho nechtěla cítit divně.
Vím, že se necítí dobře.
Upřímná omluva by pomohla oběma z nás.
Nikdy jsem pro tebe nic špatného nechtěla.
Tak mi něco řekni.
Jak ses s ním setkala? Kdo komu zavolal?
On zavolal mně.
Proč jsi neřekla, že zavolal? Řekl, ať mi to neříkáš?
Protože tě napadl ve tvé práci,
šikanoval tě, mluvil o tobě hnusně
a tak dále. A já vím, že tě to bolí, a vím, že ses ještě úplně neuzdravila.
Doufala jsem, že to nějak uzavřu,
nebo v opravdovou omluvu.
Byl opravdu upřímný a bylo to jen pro tebe.
Zlato, byl úplně…
Úplně falešnej?
Ne, bylo mu to fakt líto.
Co se stalo potom? Pořád s ním nemluvím.
Stále se chová neuctivě…
- Chtěla jsem ti říct… - …a mluví o mně.
Takže žádná změna.
Ebraheema mám přečtenýho. Je falešnej.
Má sto tváří a je to chameleon.
Vadí mi hlavně, jak jsem se to dozvěděla. Stále jsem v šoku.
„Zeina je tak blbá, že její takzvaná parťačka
si jí nevážila natolik, aby jí vůbec řekla, že se sešla s Ebraheemem.“
Večer předtím jsem se zeptala Mony,
jestli ti to mám říct před akcí.
Řekla: „Ať si užije párty, řekni jí to až potom.“
Nevím, co na to mám říct,
ale opravdu jsem se stala tématem rozhovoru mezi tebou a Monou?
Páni.
Svěřila jsem ti i ta největší tajemství svýho života.
Svěřila jsem se ti s věcma, se kterýma jsem se nesvěřila nikomu.
Potřebuju čas.
Abych ti mohla znovu věřit.
Já pauzy nedělám.
Ty pauzy neděláš. Já jo.
Nemůžeš teď přijít a začít si diktovat podmínky.
- Říkám ti… - Udělalas chybu.
Musíš respektovat to, jak já věci řeším.
Musíš si zvyknout na to, že ne vždy dostaneš, co chceš.
Na to jseš zvyklá.
Zklamání důvěry není v takto blízkých přátelstvích
brané na lehkou váhu.
Dnes se chystám k Lojain Omran.
Chci mluvit o tom, co se stalo mezi Safou a Zeinou.
DŮM LOJAIN OMRAN
- Jak se daří, zlato? - Dobře, díky Alláhovi. Jak tobě?
Dobře.
Ty zůstaň tady a buď hodný chlapec. A dnes je tu tvoje kamarádka.
Lulu, ty jsi nešla na Safinu událost. Proč?
Měla jsem jiné priority.
Safa není moje kamarádka a nikdy nebude.
Proč bych ji měla navštěvovat jen kvůli zdvořilostem?
Neuvěříš, co se ten den stalo. Něco víš už
- z našeho hovoru. - Celá Dubaj to ví.
První zpráva, kterou jsem dostala od jednoho z hostů, zněla:
- „Díky Bohu, že jsi nepřišla.“ - Vážně?
Říkala jsem si, že bylo nějaký drama.
Děkovala jsem Bohu, že jsem tam nebyla.
Protože takové situace a scény prostě nesnesu.
Drama vůbec nemusím.
Právě jsem tam dorazila a ona:
„Jako vždy jdeš pozdě.“
- Kdo to řekl? - Safa.
Nejsem dítě, aby se mnou takhle mluvila hned, jak vejdu.
Kdo si myslí, že je, když takhle mluví?
Kde se vzala ta první vznětlivost?
Žádná tam nebyla. Jen…
Měla jsem chuť mluvit o Ebraheemovi a Safě a o tom, že se potkali.
Myslela jsem, že Zeina už to ví.
- Prý jsou nejlepší kamarádky. - Prý.
To všichni víme. Je to tak.
Zeina má právo být naštvaná.
Když vím, že moje nejlepší kamarádka ví, že mám s někým problém,
a pak najednou zjistím, že se za mými zády
s tím člověkem sešla,
určitě to nebude jen tak.
Reakce Safy a Zeiny mě překvapila.
Říkala, ať vypadnu z její párty.
Vyhodila tě?
- Jo. - Pane Bože.
A křičela. Tak jsem odešla.
- Přede všema? - Přede všema.
Jojo. Nebyla jsem překvapená.
Jestli se tak chová k manželovi, tak bude i ke svým přátelům.
O Safě bych ještě podotkla,
při vší úctě, že neví nic o vděčnosti.
Po porodu jsem ji ze zdvořilosti
navštívila, protože je Zeinina kamarádka.
A teda Zeina je mi bližší.
Ale hned jak jsem přišla:
„Myslela jsem, že přijdeš, až bude dítě ve škole.“
Do jejího domu už nevkročím.
Je projevování úcty tak složité?
Nemyslím si.
Ty víš, že taky pořádám akci.
- Jak jdou přípravy? - Dobře.
V době konání tvé akce musím být v Rijádu.
Ale budu s váma online na každém kroku.
- Budeš tam chybět. - Zlato.
Protože v poslední době panuje mezi všemi napětí,
připravuji akci, kterou jsem nazvala Bílý mír.
Pozvu přátele,
abychom měli pocit, že si dokážeme společně promluvit
bez dramatu a křiku.
- Pojď sem, Louie. - Hodláš zavolat Safě a Zeině?
Poslala jsem jim pozvánku na…
- Fakt? - Jo.
- Nečekala jsem, že je pozveš. - Nejsem naštvaná, pokud jde o mě.
Myslíš, že přijdou?
Pokud přijdou, budou více než vítané.
Po tom, co se stalo, musíš být opatrná.
Mám špatné tušení.
A poprvé doufám, že se pletu.
Když jsem byla se Zeinou, ptala se mě: „Proč servírka, LJ?“
- Co je špatného na servírkách? - Nevím.
Jsou to poctiví lidé a tvrdě pracují.
Promiň, ale neptala jsem se tě na názor.
- Tak jaké to bylo? Povídej. - Fajn.
- Neměla jsem příležitost tě vidět. - Víš co?
Byla to zkušenost, Lulu.
Nechtěla bych to dělat, ale chci mít zkušenost
- s normální prací. - Kvůli restauraci.
Kdybych plánovala něco, co se týká jídla a nápojů.
Co se týče práce servírky,
měla jsem pocit, že to zvládnu, ale nemůžu to dělat denně,
protože víkendy trávím s dětmi.
Nakonec toho samozřejmě nechám.
Je tvoje.
- Ne. - Jojo.
- Opravdu jsi mi dala kočičku? - Má modré oči.
Bože můj, Lulu.
Tohle je tvůj nový domov.
- Birkinka, krokodýl… - Může v ní umřít?
Takový skvělý domov… Wow.
DŮM FAHADA A SAFY
Konečně jsem sehnal dárek pro Safu.
Nebyla to snadná cesta.
Těším se na její reakci, jak se jí bude líbit.
Safo.
Nedokázal jsem se rozhodnout.
Tak jsem jí koupil náramek a tři auta, aby si vybrala.
Safo. Kde jsi?
- Ahoj! - Co to je?
Panebože. Co to všechno je?
- Pojď. - To je super.
- Super? - Jo.
Jedna. Dva. Tři.
Tři auta s obrovskýma červenýma mašlema. Co se děje?
Panebože. Co to je?
Děkuju.
Bože. To je tak hezký.
Konečně. Myslela jsem, že zapomněl.
Přestala jsem doufat.
Konečně je to tady a já to vidím.
Panebože. To je tak úžasný.
Byl to pro ni životní šok. Byla šťastná, nadšená.
- Všechny tři? - Všechny tři ne. Vyber si.
- Můžu si vybrat dvě? - Chceš dvě?
Mám Ayanu a Alinu.
Takže když budu mít dvě, můžu mít jednu pro…
Ale můžeš je vozit zároveň jen v jednom autě.
Chci je. Jsou krásný. Vyzkouším je.
Bude těžké si vybrat,
ale musím je vyzkoušet,
abych věděla, který je nejlepší na nakupování.
Uvidím, kolik tašek unesou,
a podle toho se budu rozhodovat.
Mám pro tebe překvapení.
Připravená?
To jako vážně?
- Líbí se ti to? - Bože můj.
Co?
Tohle je něco víc. Je to na celý život.
- Libí se ti? - Hrozně.
Fakt?
A je to. Je na něm moje jméno. Je to jako čárový kód. „Jsem Safy.“
Nemůže nikam jít. Bude to mít do konce života.
Je dočasný.
- Není trvalý. - Vážně?
- Počkat. Takže to je vtip? - Ne. Měl to být…
- Tvůj závazek vůči mně je vtip? - Safo, to víš, že ne. Pojď.
Ne, teď chci opravdový.
Myslím, že ten vtip byl spíš na mě než na Safu,
protože si myslela, že je to skutečný tetování,
a měla z toho radost. Myslel jsem, že bude naštvaná.
Má to opačný účinek.
Je toho víc. Pojď.
Panebože. To je tak krásný.
Krása.
Fahad měl v rukávu samá překvapení.
- Panejo. - Takže tohle jsou klíče k…
- Moment. K sousednímu domu. - Ne. Vedle žádný dům není.
- Tys koupil sousední dům? - Ne. Klid.
Klíče od tvý kanceláře, protože se ti daří.
Já tě podporuju… Máš vyprodáno. Takže jo. Potřebuješ víc prostoru.
Děkuju.
- Jako podpora. - Děkuju.
Mám pocit, že Fahad se s tímto dárkem opravdu vyřádil.
Opravdu mi udělal radost.
Jsem tak šťastná, že ho mám za manžela. Mám takový štěstí.
- A tohle mám od Harshala. - Je to krásné.
Začnu je sbírat jako Pokémony.
Diamanty jsou nejlepším přítelem žen. Jsou ten nejlepší dárek.
Každá žena si je zaslouží.
Fakt hezký. Nemůžu se dočkat…
- Nelíbí? - Líbí, ale tohle miluju.
- Zeina našla tu kancelář? - Ano.
Víš, že jsem za ní včera byla?
- Jak to šlo? - Stále se zlobí.
Víš, co po tobě chci? Sejdi se s ní.
- Zavolej jí. - Tebe vyslechne.
Tak jo.
Miluju tě.
- Máš radost? - Jo.
- To je důležitý. - Udělej to.
Promluvím s ní.
Kromě všech krásných dárků od Fahada
by byl ten nejkrásnější dárek, kdyby to se Zeinou napravil.
To už jsou všechny dárky?
- Kolik jich chceš? - Ještě jeden.
- Jakej? - Operaci.
- Jakou? - Plastiku.
- Proč? - Chci maminkovskou proměnu.
Vždyť ji nepotřebuješ.
- Prosím, Fahade. Prosím. - Zbláznila ses? Ne.
Chci udělat maminkovskou proměnu,
co udělá z maminkovskýho těla sexy tělo.
Jako bych nikdy žádné děti neměla.
Fahade, udělám to.
- Život po plastice bude super. - Jseš blázen? Safo, ne.
Dobře, popřemýšlíme o tom. Děkuju. Mám tě moc ráda.
Pojď sem, Safo. Mluvím s tebou.
KUCHYŇ MAMALU
Táta nám se Safou slíbil, že nás naučí dělat dolmu.
Tak se dnes nemůžu dočkat, co nás tatínek naučí.
- Vypadá to složitě, že? - Irácká dolma není jako ostatní.
Protože je to směs všech druhů zeleniny.
Takže dáme rýži…
Pokud budeme mít v budoucnu děti, víš, jak děti jedí naše jídlo, že?
- Pravda. - Co my?
- Udělejme něco. - Přišly jsme sem, abychom se učily.
- Teď se neučíme. - Smíchejte to.
- No vidíš. Hurá. - Páni.
- Je to vlastně únavný. - Dobrý.
Dobře ji promíchej. Tohle není dobré.
Ovládal vaření jako pravý irácký táta.
- Takže, mluvila jsi se Zeinou? - Navštívila jsem ji a… já nevím.
- Byla ke mně chladná. - Aspoň s tebou mluvila.
Chtěla jsem s ní mluvit, ne jí ublížit.
- Jasně. - Řekla jsem, že jí to řeknu.
Jak jsem mohla vědět, co LJ udělá?
Co s tím uděláš? Protože teď se musíte vrátit do…
Fahad se s ní sejde.
Kdyby si Fahad promluvil se Zeinou, mohl by to vysvětlit.
Takže pokud to s Fahadem nepůjde dobře, ráda si s ní za tebe promluvím,
pokud ti to nevadí.
- Jo. - Myslím, že to pomůže.
Vážně mě mrzí, že se Safa cítí, že se Zeinou to stále není jako obvykle,
a ráda bych jí pomohla a zjistila,
jestli se mi třeba nepodaří zprostředkovat rozhovor.
Opravdu bych chtěla, aby se vrátily do normálnímu stavu.
- Tak co, jdeš na párty LJ? - Myslím, že ne.
- Pozvala tě? - Jo.
- Přijď. Prosím. Bude to sranda. - Ne.
Nemám v úmyslu tam jít.
Je to tak trochu opak míru.
DŮM LOJAIN OMRAN
Já a manžel, můj Clooney, žijeme mimo záři reflektorů.
Začalo to původně jako přátelství.
Zamilovala jsem si jeho srdce.
Důležité pro něj je, abych byla úspěšná a šťastná.
Hlavně s touto částí svého života jsem spokojená a šťastná.
Proč bych ho měla ukazovat lidem? Nemusím se chlubit svým manželem.
Napadlo mě pozvat Blisse a Danyu k nám domů,
abysme i s manželem poseděli.
Nepřímo zkusíme přesvědčit Blisse,
aby Danyu podporoval v podnikání s Ebraheemem.
Ahoj a vítejte. Jsme poctěni.
Děkujeme.
- Ahoj, drahoušku. - Děkujeme za pozvání.
Mám strašný hlad.
To s kuřecím masem je pro tebe
a s mořskými plody pro tvou ženu.
Děkujeme.
- Jsi tak hodná a pozorná. - Zlato.
Jak se daří tvému byznysu?
Dobře.
Někteří lidé mě
zrovna nepodporují.
To není pravda. Nejde o nepodporování.
Mně jde hlavně o to, že kvůli byznysu se může rozpadnout přátelství.
Řekl nám: „Děláte tenhle byznys.
Máte smlouvu?“
Chce, aby ta smlouva zajistila pokračování vašeho přátelství,
to je správné a výhodné pro tebe.
Osobně se trochu bojím obchodních partnerství,
i kdyby byla mezi mnou a mým mužem, bratrem a sestrou.
Můžeme jeden druhého ztratit.
Silná žena vychová silné děti.
Nezávislá žena vychová nezávislé děti.
Jasně. Úplně souhlasím.
Já se nesnažím ten byznys zastavit.
Nesnažím se to komplikovat.
Jen jsem opatrný,
aby z toho mezi nimi
nevznikl problém.
A pak ještě
myslím na děti, hlavně na moji dceru.
Podle mě mnohem víc potřebuje mámu
a chce s ní trávit čas.
I já. Já ji taky potřebuju.
Chce, abych byla doma dnem i nocí.
Miluje jídlo a já nesnáším vaření.
To je největší problém našeho manželství.
Můžu dělat cokoliv, ale vaření je pro mě ztráta času.
Když se ráno probudím po práci v noci,
najednou je tam pořádná snídaně
- a pak jdu do práce… - Kotě, ty…
…a oběd je připravenej… Tak změním názor.
Tak já se naučím vařit a ty podpoříš můj byznys?
- Dohodneme se? - Oba něco uděláme.
- Okay? - Okay, dá-li Bůh.
Budu se snažit.
Teď je na Danye, aby zvládla domácí povinnosti
a postarala se o děti a zároveň práci.
Pokusila se vytvořit rovnováhu.
Mimochodem, Blissi, volal mi Kris.
A ráda uslyším oba úhly pohledu,
abych si udělala ucelenou představu.
Něco se mezi vámi stalo už před mnoha lety.
12 lety?
Chtěl jsem si s ním jen promluvit.
Jsme přátelé? Chci to vědět.
Radši bych to věděl.
Je pro mě důležité říct LO, co se stalo mezi mnou a Krisem,
protože ona to ze všech nejlíp pochopí, když je v podobném oboru.
Máte ve svém oboru podobné problémy?
Proto jsem se distancovala
od všech lidí v mém oboru.
Dva lidi se stejným řemeslem se nikdy neshodnou.
Dřív jsem tomu nevěřila.
Potom jsem zjistila, že lidé, kteří mi škodí, jsou z oboru.
Podle mě, jestli si s tebou nechce ani popovídat,
měl bys ho nechat být.
Otoč list a jdi v životě dál.
Tvůj život nezáleží na jednom člověku.
Upřímně, vzdal jsem to. Už se nebudu snažit.
Nepotřebuju to. Nepotřebuju ho ve svém životě.
Otáčím list a je to.
DŮM HASSANA A MONY
Ahoj, miláčku, chyběl jsi mi. Na čem pracuješ?
To víš, na věcech.
Hassan pracuje dnes večer z domova.
Přijde mi, že je to skvělá příležitost si promluvit
o našich plánech mít děti.
Snad spolu budeme souhlasit.
Mluvil jsi o plánech mít děti.
HASSAN ELAMIN PODNIKATEL
Přijde mi, že už jsme se o tom dlouho nebavili.
Co tě trápí?
No, víš, teď mě většinou asi trápí
pracovní projekty na tenhle rok.
Kdykoliv pomyslím na děti,
začnu být nervózní, víš?
I když Hassan ví, že toho mám hodně,
neví, jak moc mě to stresuje,
jak moc se bojím. Přivést někoho na svět není jen tak.
Zvlášť tenhle rok, když toho dělám tak moc.
Tolik jsem investovala. Je to stresující.
A další rok toho bude zase víc.
A bude to tak vždycky. Nikdy nebude ten správný čas.
Vždycky bude nekonečný příval práce.
Tyhle věci přicházejí pořád. Nemá to konce.
Cítím, že mít dítě je mnohem důležitější než tohle všechno.
Ale co když budu mít komplikované těhotenství?
Vždycky tu bude hodně nejistot.
Měla by ses spíš přestat bát.
Nejvíc se to projeví na matce. To je prostě biologie.
Nikdo kromě mě nepochopí,
jak moc se můj život změní.
Co když nebudeme vědět, jak něco udělat, a pokazíme to.
Seženeme si pomoc.
Říkal jsi, že nechceš měnit plínky.
No, to se nikdy nezmění.
Znovu to zopakuju, plínku nikdy měnit nebudu.
Hovínka jsou na mě moc.
Bude to jedna z těch věcí, u kterých můžeš plánovat, jak chceš,
ale stejně tě to pak překvapí.
Nemám ráda překvapení.
Všechno chci co nejvíc naplánovat. Chápeš?
Jo.
Podle mě to fakt není teď.
Možná na konci roku.
Možná znamená možná ano, možná ne.
Samozřejmě nemůžu předpovědět, co se stane.
Vykašli se na plány. Pojďme otěhotnět.
Asi mám zrovna schůzku, takže…
Opravdu. Mám schůzku.
Musím jít, ale promluvíme si o tom později.
Ten rozhovor mě vystresoval
a musím si předělat nehty.
Nevím, jak vidí náš rozhovor,
ale vím, že se všechno stane ve správný čas.
- Miluju tě. - Nestresuj se.
Samozřejmě nezapomínám na okolnosti.
Má toho hodně.
Takže jestli to chce trochu zdržet,
ne moc, jenom trochu, tak to chápu a podporuju.
V rámci seznamování
jsem měla pár schůzek a upřímně řečeno jsem zklamaná.
Dohazovačka chce, abych potkala ještě pár mužů,
takže jedu do Ski Dubai.
- Ahoj. - Ahoj.
- Farhana, že? - Ano.
- Andrew. - Ráda tě poznávám.
- Jak to jde? Všechno dobrý? - Je tu fakt zima. Vybral jsi…
ANDREW WALLS FARHANIN NÁPADNÍK
Je fajn být aktivní.
Kdo sem vezme ženu na rande?
Jako vážně?
- Ty žiješ v Dubaji? - Jo.
Hezký. A co tu děláš?
Mám tu malý byznys. Osobní trenér, koučování.
Pěkný.
- A co děláš ty? - Ty mě neznáš?
Chtěl jsem tě poznat osobně spíš než z internetu.
- Měl by sis mě vygooglit… - Okay.
…a přečíst si o mně. Zjistíš to.
Vygoogli si mě.
Měl sis mě vygooglit.
- Netoč se mnou, točí se mi hlava. - Fakt?
Otočit. Jedem.
- Ne, ty první. - Dámy mají přednost, ne?
Panebože.
Dostaňte mě odsud, hned teď. Prostě chci pryč.
- Bavila ses? - Jo, bylo to v pohodě.
- Bylo to v poho. - Jo?
- Je tu moc zima. - Jakej jsem byl?
- Jsi dobrej chlap a tak… - Jo.
Ale já u mužů hledám…
Hledám konkrétní typ.
Hledám úspěšného, silného muže s velkou sebedůvěrou, víš?
Budu z něj unešená a bude to muž mých snů.
To hledám.
Musím jít. Mrznu a mám další schůzku.
- Ráda jsem tě poznala. - Jo.
- Měj se dobře. - Ty taky.
- Ahoj. - Ahoj.
To rande nebylo, co jsem očekávala.
Bylo to prostě…
Končím. Už nikdy.
HOTEL THE DUBAI EDITION – CENTRUM
Co jsem zjistila, že Safa viděla Ebraheema,
spolu nejsme zadobře.
Fahad mi zavolal a řekl, že se musíme vidět.
Fahada mám opravdu ráda. Musím se s ním setkat.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se máš? - Dobře.
Poprvé, co jsme někde sami.
Díky, že jsi mě požádal o setkání, opravdu si toho cením.
Safa je fakt rozhozená. Myslím, že jste se setkaly.
- Jo. - Ale asi jste se…
Bylo to moc brzo. Víš, jaká je.
Když chce o něčem mluvit, chce, aby to bylo podle ní,
kdy jí to vyhovuje.
Asi pořád špatně odhaduje, jaká bude moje reakce.
A zároveň,
co mě opravdu vytočilo je,
že o tom všichni věděli.
Neříkala ti to, protože tě má hodně ráda
a respektuje tě. Čekala na správný čas.
Chtěla promluvit se Zeinou, vysvětlit jí to
a pokusit se vyřešit to mezi Ebraheemem a Zeinou.
Ale než to mohla udělat, přišlo další drama,
který to zkomplikovalo.
Jestli se máme posunout dál, nechci,
abychom naše přátelství a komunikaci zlehčovaly.
Samozřejmě, že se posunete dál.
Zpátky od toho, co máte, se jít nedá.
Chce to trochu víc času.
Podle mě už to bylo dost času.
Dost času. Je to ukončený.
Tyhle holky jsou jako sestry. Milujou se.
Hádají se a přou, ale nemělo by to trvat tak dlouho.
Ještě o jedný věci jsem s tebou chtěl mluvit.
Děláme něco v Indii. Máme tam rodinný byznys.
Potřebuju tam víc být. Takže tam brzo mám jet.
Safě se nelíbí, že tam mám jet.
Nejedu na jeden, dva dny. Bude to alespoň týden.
Fakt mě zajímá, co bude dělat, až pojedeš do Indie
a necháš ji samotnou.
Doufal jsem, že to vyřešíte, než pojedu.
Není dobré odjet, když víš, že tvoji ženu něco trápí.
Chybí mi.
Chybí mi s ní trávit čas.
Fahad ví, jak moc mám Safu ráda.
Jsem přesvědčená, že čekala na správný čas,
ale čekala moc dlouho.
PLÁŽOVÁ REZIDENCE EVA – WEST BEACH
Dnes pořádám párty s názvem Bílý mír.
Oslavuje přátelství, čistotu a nové začátky
a má nám přinést pocit míru.
Nádhera.
Přijela socha svobody.
- Ahoj, LJ. - Jak se máš?
Vypadáš dneska úžasně. Promiň.
Tak nevím, jestli je to moje párty nebo tvoje.
Tvoje, ale chtěla jsem to pro tebe pořádně rozjet.
Farhano, tak jsi to přehánět nemusela.
Je to bílá párty, ne karneval.
- Nežertuju. - Ahoj. Dobrá energie.
- Tohle někomu vypíchne oko. - Ne. Sáhni si.
Říkal jsem, že jestli budeme chtít dělat šiš kebab, máme špejle.
Farhana je prostě ráda středem pozornosti.
Ahoj. Jak se máš?
Ahoj.
S Krisem jsme se dřív jen zdravili, aniž bychom věděli,
co se vlastně děje.
Teď už jsem si z jeho chování jistej, co se děje. Zdravit se nemusíme.
- Ahoj. - Moje nej kámoška.
- Jak se máte? - Jak to jde?
- Ahoj, Mansoure. Jak se máš? - Ahoj.
Věděl jsem, že tam bude, a nevadí mi to.
Není můj přítel, tak to prostě je.
Je to párty o míru a máme na sobě bílou.
Udržujme mír a pohodu.
Na zdraví.
Je to příležitost být spolu,
šířit pozitivitu a dobrou energii,
začít znovu a obnovovat naše přátelství,
aby byla čistá jako bílá.
Je tak miloučká.
To nebyl můj proslov.
Jde o myšlenku. Na zdraví.
- Na zdraví. - Díky, že jste přišli.
Na zdraví.
Potřebuju párátko.
Neviděla jsem LJ od Safina večírku,
chtěla jsem ji vzít stranou a ujistit se, že je v pořádku.
Přijde mi, že i když byly tvé úmysly čisté…
Vím, že byly. Cítila jsem to.
Přišlo mi, že nevíš, jak moc tím Zeině a Safě ublížíš.
Ale víš co? Já taky cítím,
že někdy mi říkají věci, které by neměly.
Možná si dělají legraci, možná ne, já to nikdy neřešila.
Vždycky to prostě nechám být.
Nemám ráda drama.
Proto jsem chtěla udělat bílou párty,
abychom zapomněli na drama
a napětí a začali znovu.
Nic se nestane.
- Jenom dobré věci. Na zdraví. - Snad jo.
Díky.
LJ, můžu s tebou chvíli mluvit?
Jsi v pohodě?
Jo. Poslouchej, budu mít velkou akci v Coca-Cola Aréně.
Moje vůbec první show naživo
a přišlo mi, že by bylo super, kdybys tam zazpívala písničku,
naživo na tý akci.
- Vážně? - Jo.
Představuju si LJ, vypadá jako barbína.
Přijde na pódium, je jako Paris Hilton středního východu.
Takže poslouchej,
zarezervuju studio, najdu pro tebe perfektní písničku,
budeme cvičit, připravíme se, a pak to bude dokonalý.
Protože nemůžu být servírka,
přišlo mi fajn, že mě Bliss pozval na ten koncert.
Není to špatný nápad.
Proč ne? Jdu do toho.
Ale musíš mi slíbit, že to nikomu neřekneš.
- Neřekl jsem to ani Danye. - Přísahám.
Přijdeš na pódium a bude to pro všechny velký překvapení.
Panebože, to je tak vzrušující.
Máš dobrou energii. Kéž by takoví byli všichni.
LJ přijde, zničí moji párty a pak chce mít mírovou seanci?
Přijdu jí to oplatit.
Vzala jsem si na sebe červené hadí šaty, abych se těm hadům postavila.
Je tu Safa.
- Cože? - Támhle jde.
Ahoj, Safo.
Safa přijde v červenočerných šatech.
Neladí to s tématem, ale co.
Ahoj Safo, chyběla jsi mi.
- Proč tam stojíš? - Pojď blíž. Měla bys na sobě mít bílou.
LJ, co znamená tahle mírová párty?
- Posaď se. - Nejdřív objetí.
Chceš zkazit moji akci?
Dělám si legraci.
Mám ráda vtipkování.
Ale nemám ráda zlé vtipy. Spontánní jsou lepší.
LJ, co znamená tahle mírová párty?
Nechceme se hádat. Chceme být šťastní.
- Ale zničila jsi moji párty. - Já nechtěla, ty jsi křičela.
Ale ty jsi řekla věci, které jsi neměla právo říkat.
Nechtěla jsem ti ublížit.
Někdy dělám chyby.
Nevím, prostě mi něco ujede.
Nejsem dokonalá.
A tohle je mírová párty pro lidi, na kterých mi záleží.
- To je hezký. - A na tobě mi záleží.
Přišla jsem rozohněná,
ale ona pak mluvila tak mile.
Omlouvala se.
Tak jsem začala roztávat. Co jsem měla dělat?
A přede všemi říkám, že jsem neměla špatné úmysly.
A slibuju, že už se to nestane.
Nechci přijít o naše přátelství.
LJ se omluvila. To mi stačí.
- To je hadí kůže? - Protože je had. Jen žertuju.
Jdu mezi hady, vezmu si hada. Jen žertuju.
Nechci, abys byla problémová jako Farhana.
Promiň? Já jsem problémová?
Počkej. Řeknu ti, jaký je rozdíl mezi tebou a LJ.
Ona se omluví? A ty?
Teď je to o mně? Panebože, teď se spolčíte proti mně?
Do toho, Safo, jsem připravená, jen do toho.
Safa chce jen pozornost.
Ona chce dělat problémy.
Nakonec je všechno o Farhaně,
protože si myslej, že jsem slabá a neubráním se.
Farhano, přestaň ze sebe dělat oběť, prosímtě.
Uklidni se, Farhano. Jestli si chceš na někoho hrát,
vyber si dobrou roli.
Nemyslím si, že je Farhana slabá. Je jenom hloupá.
Když jsem bránila LJ,
řekla jsem jenom, že jsi to měla říct Zeině.
Je tvá nej kamarádka.
Nemusíš mi říkat, jak být něčí kamarádka.
Nechápala jsem hodně věcí. Jak křičela, její šaty, to, co měla na hlavě.
Bylo toho moc.
Nechci tu být.
Hej, uklidni se.
Viděl jsem, jak se to zvrhlo. Nesnažil jsem se Farhanu umlčet.
Myslel jsem, že se porvou. No tak holky, už to stačilo.
- Nekřič doprdele na Farhanu. - Klid.
Nekřič na ni.
- Klid. - Ne. Buď na správný straně.
Nekřič na Farhanu.
Nechtěla jsem se do toho míchat.
To nedopadá dobře. Pak jí ale Ebraheem řekl, ať je v klidu.
Ne. Nech ji mluvit.
Ať Farhana mluví a brání se.
- Tentokrát tě to nenechám udělat. - Klid. Dost.
Chcete se na mě se Zeinou vrhnout? Jen do toho. Do toho.
Protože si myslíte, že jsem slabá. To teda nejsem, jasný?
Nejsem slabá. Jsem milá. Nešlapejte mi na nohy. Ne.
A už dost. Nikdy nebude jako já.
Nikdy nebude na mojí úrovni.
Můžeš přestat křičet? Nechci slyšet tvůj hlas. Přestaň.
Všichni křičeli. Snažila jsem se udržet.
Ale vymklo se to kontrole a já si řekla:
„Tohle není normální. Musí to přestat.“
Pořád křičíš. Je to otravný. A víš, že nesnáším křičení.
Kdo tu nechce být, dveře jsou otevřený. Můžete jít.
Dost.
Nechci, aby někdo na mojí párty křičel.
Proč křičíš? Můžeš s ní mluvit civilizovaně.
Ebraheeme, není tvoje kamarádka?
Ta, kterou bráníš? Která přišla zničit tuhle párty?
Nebránil jsi ji a neříkal, že je miloučká?
Teď moc miloučce nevypadá. Ebraheeme, jdi si pro ni.
- Ebraheeme, slyšíš mě? - Jo.
Jo.
Můžu usmířit Safu a Danyu? Ani náhodou.
Viděl jsem příležitost.
A když vidím příležitost k usmíření, tak to zkusím.
Safo, můžeme alespoň vědět, co je mezi tebou a Danyou?
Danya ti nic neudělala.
- Co ti na mně vadí? - Prosím, ticho…
Ne, ty ticho.
Jo. Vůbec s ní nechci mluvit.
- Řekla jsi mi, ať jsem ticho? - Jo.
Kdo kurva jsi? Nakráčíš si to sem celá v červeným.
- No tak, holky… - Oblečená jako had, kterej jsi.
- Nikdy jsem ti… - Přestaň, nechci s tebou mluvit.
Nemluv na mě. Hlavně aby tu nebylo žádný kafe.
Vím, že jsem úžasná, ale nemusíš se takhle ponižovat.
Máš svoji malou skupinku, běž si za nima.
Proč? Žárlíš?
Já, že žárlím? Jsi moje levná kopie. Uklidni se.
Levná kopie? Děláš si srandu? Všichni víme, že jsi úplně falešná.
Nejsem Danya a Bliss, abych si musela půjčovat auta.
Kotě, já si koupila auto za vlastní prachy.
Nepotřebuju, aby mi manžel něco kupoval.
A neurážej mě, tebe si můžu koupit každej den.
Postavila jsem se. Chtěla jsem, aby mě pořádně slyšela.
Manžel mi nemusí nic kupovat.
Ona je na manželovi závislá.
Proč tvůj manžel škemrá u mýho o prachy?
Škemrá o prachy?
- Ty jsi to začala. - Nepros ho o prachy.
- Neprosil jsem ho o peníze. - Neškemrej.
- Nech nás být. - Neprosil jsem ho o peníze.
Panebože.
Nepotřeboval jsem jeho peníze.
Chtěl jsem někoho jinýho chytit do pasti.
Byla to past.
- Nech nás. - Neprosil…
Tvůj manžel žádný prachy nemá, kotě.
- Ty s ním nemluvíš? - Nelži.
Tvoje auto ani není tvoje. Mně manžel birkinky nekupuje.
- Koupím si je sama. - Starý.
Máme starý peníze, ne zbohatlický prachy.
Víš co? Nemáš úroveň. Vypadni.
Radši budu zbohatlík než jako ty.
Dost!
Překlad titulků: Kyra