«АМЕЛІЯ» — ЦЕНТР ДУБАЯ
Зейно, люба, чекай. Ходи сюди. Послухай мене.
Клянуся, я збиралася сказати тобі після заходу.
Сафо, ти дурна? Так?
САФА ДОМОГОСПОДАРКА
Що ти зробила з нашою дружбою? Що ти зробила?
-Прошу, не йди. -Чому ти не хотіла розповідати?
До біса Ібрагіма. Чому ти мені не сказала?
Що ти собі думала?
Ти рада, що Ел-Джей сидить там і кепкує з нас?
І що Фархана сидить і думає: «Ми дістали Зейну»?
Усе гаразд.
-Я не хотіла, щоб це так закінчилося. -Ти віддала нашу дружбу…
-Я не… Хто він? -І то тим фальшивим, злим, підлим людям,
яких я більше не хочу бачити ніколи в житті.
Тут немає послуг паркування?
Я не злилася. Мені було боляче.
Ти мала час зробити макіяж з кришталами Swarovski,
укласти волосся, але не мала часу взяти телефон і сказати подрузі:
«До речі, я зустрілася…»
Клянуся, я збиралася сказати сьогодні.
Вони тебе випередили.
Пробач.
Мені було так сумно.
Я ніколи не кривдила її і розумію, як вона почувається.
Я побачила, що вона плаче, і це просто… вбило мене.
Я відключилася, справді.
Та ще й Ел-Джей.
«Вона сказала, що зустрілася…»
Що ти з нами зробила? Що ти накоїла?
Я хочу поїхати додому. Я хочу у своє безпечне місце.
Я втратила довіру до всіх.
БЛИСК ДУБАЯ
Фархано?
Думаєш, я зробила щось погане?
ОСОБИСТІСТЬ У СОЦМЕРЕЖАХ
-Ви обидві зробили одне й те ж саме. -Вона б зрештою дізналася.
Ходімо пошпигуємо, чи там божевілля, чи ні.
-Добре. -Добре.
Ви залиштеся.
-Схоже, вона дуже зла. -Я знаю.
Я дуже співчувала Сафі. Я не винна.
Вона знає, що я дуже відверта людина.
Вона завжди відпускає злі непрямі коментарі.
Чому я маю це терпіти?
-Почекаймо. Просто почекай тут… -Можете вийти?
-Це злостиво. -Кляті падлюки.
Чому б не почекати до кінця мого заходу?
Їм наплювати. Чому?
Тут мої друзі й сім'я.
Навіщо мене так ганьбити?
Бо їм начхати.
Ел-Джей, гадюко. Як ти смієш?
Як ти смієш влаштовувати проблеми
на заході, за який мала би бути вдячною?
Я не хочу з ними сидіти.
Думаєш, вони просто перебільшують, так?
Занадто.
Я не хочу з ними сидіти.
Ви маєте піти.
Жалюгідні.
-Ходи. Ел-Джей, ходи. Ходімо. Усе гаразд. -Ідіть.
Сила жінок.
Добре. Я не проти піти.
Я проти того, що ти влаштовуєш безглузду драму
й перебільшуєш свою реакцію.
Я не знаю, що зі мною не так.
Я все продовжувала дзвонити й писати Зейні…
Вона не відповідала. Я хвилювалася.
Зараз мій пріоритет — побачитися й поговорити з Зейною.
Я хочу це виправити. Хочу вчинити правильно.
Боже.
Якого чорта?
Тобі так відчайдушно хочеться на захід, що ти ще тут?
Слухай, ти не власниця ресторану.
Ні, але я забронювала його.
-Господи. Вона божевільна. -Серйозно?
Сафо, це так ти ставишся до гостей? Це грубо й без класу.
БІЗНЕС ІБРАГІМА
Сьогодні я йду в «Троянду назавжди»,
щоб поговорити з Данією та Ібрагімом.
Я хочу обговорити цей їхній бізнес.
Спробую отримати більше інформації і все таке.
Як справи?
-Я скучив. -Я теж.
-Привіт. -Діво Ді.
-Як справи? -Добре.
Друзі, мені можна спізнюватися, я одружений.
Маю обов'язки чоловіка.
ІБРАГІМ АЛЬ САМАДІ БІЗНЕСМЕН
Чув, що сталося між мною і Крісом?
Хочу почути від тебе.
Я послухав твоєї поради. Вони з Фахадом дещо затіяли…
Фахад робив тату з ім'ям Сафи, я прийшов туди.
Щойно зайшов, він побіг до дверей.
Чому?
Тобі не здається, що хоча він не відповів,
не протистояв тобі, як ти хотів, ти все ж зміг закрити питання?
Так, здається. Я не шкодую про свій вчинок,
я підтвердив, що мої відчуття були правильні.
Ти б його запросив, якби ми про це не розповіли?
Якщо чесно, Кріс нічого мені не зробив.
Кріс ніколи не кривдив і ніяк не ображав мене.
Хай що сталося між Крісом і ді-джеєм Бліссом,
це було давно.
Кріс і Бріанна нічого мені не заподіяли.
У мене немає з ними проблем. Вони запросили мене, маю запросити їх.
Слухайте, я можу попросити…
Я хочу, щоб ви обоє п'ять хвилин помовчали, гаразд?
По-перше, не зрозумійте неправильно.
Я люблю і поважаю вас обох, ваші стосунки,
але вести бізнес із другом вкрай ризиковано.
-Ні, вона мені не подруга. -Так, подруга.
Між «другом» і «найкращим другом» є різниця.
-Марване, чому здається, що ти засмучений? -Не розумію, чому я тут.
Якщо ви хочете сміятися і жартувати — супер.
Але не лізьте ось так у бізнес.
Ви або серйозно займатиметеся бізнесом, або він провалиться.
Не розумію, у чому проблема. Він має радіти.
А замість цього сидить тут насуплений і сердитий.
Я не розумію.
Хіба ти не мала прийти до мене і сказати: «Гей, я знаю, що ти зайнятий»?
«У тебе скоро найбільший концерт у житті…»
-Що… -Чекай.
Боже.
«Я знаю, що в тебе свій бізнес, але я хочу зробити це.
Може, поділимо наш час 50-50?
Коли я працюю над кафе, ти дбаєш про дітей».
Хіба ми не мали поговорити про це раніше?
Звісно.
У цьому бізнесі мене не влаштовує те,
що Данія знову присвячує чомусь свій час,
коли вона потрібна мені вдома.
Марване. Якщо у вас є проблема, це між вами.
Але не треба — підкреслюю, не треба — недооцінювати мій розум.
Якби я не поважав тебе, то не сидів би тут.
Я б не мав до тебе поваги.
Я дуже тебе поважаю, хоч я і…
-Ти не поважаєш мене? -Це не так.
-Дай ключі від машини. -Це не так.
-Ти даси мені ключі? -Ні.
З мене досить. Я стомилася переконувати його щодо свого бізнесу.
Я більше не можу.
Відколи ми одружилися, усе крутилося навколо твоєї музики,
твого відеокліпу, твоїх заходів, твого бізнесу…
Я вперше хочу щось робити, а ти не задоволений.
-Ні. -Так. З мене досить.
-Ти не можеш віддавати пріоритет… -Я йду.
Я стільки років ставила свої мрії на паузу.
І те, що він мене не підтримує,
завдає мені болю і дуже лютить.
Щойно закінчився захід,
я повернулася додому, освіжилася і поїхала до Зейни.
Я хотіла, щоб вона знала, що в мене були добрі наміри.
МАЄТОК ХАННИ Й ЗЕЙНИ
Я дзвонила тобі.
Хочу з тобою поговорити.
Чекай мене в саду. Я йду.
Тієї миті я не була готова сидіти й розмовляти.
Сафа мене розчарувала.
Але побачимо, що вона скаже.
Я прийшла, бо, якщо чесно, знаю про твої проблеми з довірою.
Але я щиро скажу, що робила це з гарних намірів.
Я зустрілася з Ібрагімом, бо хотіла побачити, як можна рухатися вперед.
Я не хотіла більше відчувати незручність, це недобре.
І я знаю, що їй недобре.
Щире вибачення було б дуже корисним для нас обох.
Я не хотіла, щоб з тобою сталося щось погане.
Скажи мені дещо. Гаразд.
Як ви зустрілися? Хто кому подзвонив?
Він подзвонив мені…
Чому ти мені одразу не розповіла? Він сказав: «Не кажи їй?»
Бо він напав на тебе у твоєму офісі,
цькував тебе, обмовляв тебе
і все таке, я знаю, це завдає тобі болю, і знаю, що ти ще не повністю оговталася.
Я сподівалася поставити крапку чи отримати…
справжнє вибачення.
Він був дуже щирий, я зробила це лише для тебе.
Люба, він був… повний…
Повний лайна?
Ні, він шкодував.
Що було далі? Я досі з ним не розмовляю.
Він досі зневажає мене…
-Я збиралася розповісти. -Він говорить про мене.
Тож нічого не змінилося.
Я бачу Ібрагіма наскрізь. Він — фальшивка.
У нього сотня облич, він чудовий хамелеон.
Проблема в тому, як я дізналася. Це досі для мене шок.
«Зейна така дурна, що її так звана подруга…
настільки її не поважає, що навіть не сказала про зустріч з Ібрагімом».
За день до цього я розмовляла з Моною
і спитала: «Сказати перед заходом?»
Вона відповіла: «Нехай веселиться на заході, скажеш після».
Я не знаю, що тобі сказати,
я що, справді стала темою вашої з Моною розмови?
Оце так.
Я поділилася з тобою найглибшими секретами… свого життя.
Довірила тобі те, чого не довірила більше нікому.
Мені потрібен час.
Потрібен час, щоб збудувати довіру.
Я не роблю перерв. Ні.
Ти не робиш перерв. А я роблю.
Ти не можеш приходити й починати диктувати умови.
-Я кажу тобі… -Ти зробила помилку.
Ти маєш поважати те, як я з усім справляюся.
Маєш звикнути, що не завжди отримуватимеш усе, що хочеш.
Ти до цього звикла.
Порушення довіри не слід сприймати легковажно
в такій близькій дружбі.
Сьогодні я їду до Лоджен Омран.
Хочу поговорити про те, що сталося із Сафою і Зейною.
МАЄТОК ЛОДЖЕН ОМРАН
-Як справи, люба? -Добре, слава Аллаху. Як ти?
Добре.
Сиди тут і будь гарним хлопчиком. Сьогодні прийшов твій друг.
Лулу, ти не прийшла на захід Сафи. Чому?
Мала інші пріоритети.
Сафа мені не подруга й ніколи нею не буде.
Навіщо робити безглуздий візит ввічливості?
Ти не повіриш, що зі мною тоді сталося.
-Я трохи розповіла по телефону. -Весь Дубай знає.
Перше повідомлення, яке я отримала від однієї з гостей, було:
-«Боже. Слава Богу, що ти не пішла». -Серйозно?
Я подумала: «Ясно, там була якась драма».
Я дякувала Богові, що не пішла туди.
Бо я не терплю таких ситуацій і сцен.
І я зовсім не люблю драми.
Я тільки зайшла туди…
«Ти, як завжди, спізнилася».
-Хто це сказав? -Сафа.
Я не дитина, з якою можна так розмовляти, щойно вона заходить.
Ким вона себе вважає, щоб таке казати?
Звідки взялася перша іскра?
Не було іскри. Просто…
Я захотіла поговорити про зустріч Ібрагіма й Сафи.
Думала, Зейна вже знає.
-Вони начебто найкращі подруги. -Начебто.
Ми всі це знаємо. Так.
Зейна має право злитися.
Якби я дізналася, що моя найкраща подруга, знаючи про мої проблеми з певною людиною,
пішла за моєю спиною
і зустрілася з нею,
я б теж різко зреагувала.
Реакція Сафи й Зейни мене здивувала.
Уявляєш, вона сказала: «Геть з моєї вечірки».
Вона вас вигнала?
-Так. -Боже.
І вона кричала. Я сказала: «Добре».
-При всіх? -При всіх.
Так. Але я не здивована.
Якщо вона так ставиться до чоловіка, то й до друзів так ставитиметься.
Додай до рис Сафи те,
що, з усією повагою, вона нічого не знає про вдячність.
Я прийшла до неї, коли вона народила,
через ввічливість і те, що вона подруга Зейни,
а Зейна мені ближча.
Щойно я туди зайшла:
«Я думала, ти прийдеш, коли дитина піде у школу».
Я більше ніколи не зайду в той дім.
Виявляти повагу стало так складно?
Не думаю.
Знаєш, я теж організовую захід…
-Як ідуть приготування? -Добре.
У той самий час у мене буде свій захід у Ріяді.
Але я буду з тобою онлайн на кожному кроці.
-Тебе бракуватиме. -Люба.
Оскільки останнім часом між усіма багато напруги,
я готую захід під назвою «Вечірка "Білий мир"».
Я вирішила запросити друзів,
щоб ми змогли сісти й поговорити про все
без драми та криків.
-Ходи, Луї. -Маєш намір запросити Сафу й Зейну?
Слухай, я надіслала їм запрошення…
-Справді? -Так.
-Я не чекала, що надішлеш. -Я на них не злюся.
Чекаєш, що вони прийдуть?
Якщо прийдуть, я буду їм більше ніж рада.
Після того, що сталося, маєш бути обережною.
У мене погане передчуття.
І вперше я сподіваюся, що помиляюся.
Коли я сиділа із Зейною, вона натякала на мене, типу: «Чому офіціантка, Ел-Джей?»
-Що не так з офіціантками? -Я не…
Вони чесні люди й важко працюють.
Вибач, але я навіть не питала думки.
-Як минуло? Розкажи. -Добре.
-Я не мала нагоди тебе побачити. -Знаєш що?
Це був досвід, Лулу.
Я не хочу цим займатися, але хочу мати досвід.
-Це звичайна робота. -Якщо відкриватимеш ресторан.
На випадок, якщо матиму плани, пов'язані з їжею і напоями.
А щодо роботи офіціанткою,
я відчула, що можу працювати, але не щодня,
бо вихідні проводжу зі своїми дітьми.
Тож очевидно, що я це припиню.
Це тобі.
-Ні. -Так.
-Ти купила мені кошеня? -У нього блакитні очі.
О боже, Лулу.
Гаразд, це твій новий дім.
-«Біркін», 35, крокодил… -Він не помре в сумочці?
Такий гарний дім… Ого.
МАЄТОК ФАХАДА Й САФИ
Я нарешті організував подарунок мамі для Сафи.
Це було непросто.
Я вже чекаю її реакції, чи їй сподобається.
Сафо.
Я не міг вирішити, який подарунок.
Тому я купив браслет і три машини, щоб вона вибрала.
Сафо. Де ти?
-Привіт! -Що це?
Боже. Що це таке?
-Ходи. -Я в захваті.
-Ти в захваті? -Так.
Бум.
Три машини з величезними червоними бантами. Що відбувається?
О боже. Що це?
Дякую.
Боже. Це так мило.
Нарешті мамин подарунок. Я думала, він забув.
Я втратила надію.
Ого. Він нарешті тут, і я можу його побачити.
Боже. Це так захопливо.
Вона отримала шок усього життя. Вона була щаслива, захоплена.
-Усі три? -Не всі три. Вибери, яка подобається.
-Можна вибрати дві? -Ти хочеш дві?
Бачиш, у мене Аяна й Аліна.
Якби в мене було дві, тоді одна була б для…
Але ж ти возитимеш їх в одній машині. У двох водночас не вийде.
Я хочу їх. Я їх люблю. Хочу провести тест-драйв.
Буде важко вибрати одну,
але мені треба їх випробувати,
подивитися, котра краще підійде для шопінгу.
Подивлюся, скільки сумок влізе,
і так я прийму рішення.
У мене для тебе сюрприз.
Готова?
САФА
Ти серйозно?
-Подобається? -О боже.
Що?
Це більше зобов'язання. Зобов'язання на все життя.
-Подобається? -Я в захваті.
Справді?
От і все. Моє ім'я на ньому. Це ніби штрихкод. «Я Сафин».
Він нікуди не піде. Це на ньому довіку.
Воно тимчасове.
-Не постійне. -Ти жартуєш?
-Чекай. Це що, жарт? -Ні. Це мало бути…
-Твоє зобов'язання мені — жарт? -Сафо, ти знаєш, що це не так. Ходи.
Ні, тепер я хочу справжнє.
Гадаю, розіграли мене замість Сафи,
бо вона подумала, що тату справжнє,
і була дуже щаслива. Я думав, вона засмутиться.
Це зворотний розіграш.
Це ще не все. Ходи.
О боже. Як гарно.
Ого.
У Фахада були всі сюрпризи в рукаві.
-Боже. -Отже, це ключі до…
-Чекай. Сусіднього будинку. -Ні. Немає сусіднього будинку.
-Ти купив сусідній будинок? -Ні. Спокійно.
Ключі до твого офісу, бо в тебе успішний бізнес.
Я тебе підтримую… Ти все розпродала. Тож так. Тобі потрібно більше простору.
Дякую.
-Це щоб тебе підтримати. -Дякую.
Гадаю, Фахад справді впорався з маминим подарунком.
Він мене ощасливив.
Я дуже щаслива мати його за чоловіка. Мені дуже пощастило.
-А це я купив у Харшала. -Яка краса.
Почну збирати їх, як покемонів.
Діаманти — найкращі друзі дівчат. Це фірмовий подарунок.
Кожна заслуговує на діаманти.
Це дуже мило. Не можу дочекатися…
-Не подобається? -Я в захваті від цього.
-Зейна знайшла офіс? -Так.
Знаєш, я вчора до неї їздила.
-Як минуло? -Вона досі злиться на мене.
Знаєш, що я хочу, щоб ти зробив? Зустрінься з нею.
-Подзвони їй. -Вона тебе слухає.
Я зустрінуся.
Кохаю тебе.
-Ти щаслива? -Так.
-Це важливо. -Зроби це.
Я поговорю з нею.
Окрім усіх прекрасних подарунків,
якщо Фахад виправить ситуацію із Зейною, це буде найкращим подарунком.
Це все — мої мамині подарунки?
-А скільки потрібно? -Ще один.
-Що? -Хочу зробити операцію.
-Яку операцію? -Пластичну.
-Навіщо? -Хочу перетворення матусі.
Ти здуріла? Тобі нічого не треба.
-Будь ласка, Фахаде. Будь ласка. -Ти збожеволіла? Ні.
Я хочу зробити перетворення матусі,
тобто перетворити тіло матусі на гаряче тіло.
Ніби я й не народжувала. Просто так сталося.
Фахаде, я це зроблю.
-Пластикове життя — це фантастика. -Ти здуріла? Сафо, ні.
Добре, ми подумаємо. Дякую. Я дуже тебе кохаю. Дякую.
Сафо, ходи сюди. Я з тобою розмовляю.
Мій тато пообіцяв нам із Сафою навчити готувати долму.
Тож мені не терпиться побачити, чого тато нас навчить.
-Здається, це трохи складно. Так? -Іракська долма не схожа на інші.
Бо це суміш усіх овочів.
Отже, кладемо рис…
Якщо в майбутньому в нас обох будуть діти, ти знаєш, як вони їдять нашу їжу.
-Правда. -Що ми робимо?
-Зробімо щось. -Ми прийшли допомогти навчитися.
-А зараз ми не вчимося. -Змішай оце.
-Ось так. Ура, Сафо. -Ого.
-Це стомлює. -Молодчинка.
Добре змішай. Це не добре.
Як справжній іракський тато, він домінував на кухні.
-Ти розмовляла із Зейною? -Я їздила до неї і… Не знаю.
-Вона була трохи холодною зі мною. -Але ж розмовляла з тобою.
Я хотіла поговорити з нею, а не скривдити її.
-Авжеж. Так. -Я сказала, що збиралася розповісти.
Звідки я знала, що Ел-Джей так вчинить?
Що ти з цим робитимеш? Бо ви маєте помиритися…
Фахад з нею зустрінеться.
Якщо Фахад поговорить із Зейною, він зможе донести мою думку.
Якщо у Фахада не вийде, я залюбки поговорю з нею для тебе,
якщо ти не проти.
-Так. -Думаю, це допоможе.
Мені дуже сумно чути, що Сафа відчуває, ніби вони із Зейною не повернулися
до попередніх стосунків, і я б хотіла допомогти,
погляну, може, я стану посередницею у розмові.
Я дуже хочу, щоб вони знову стали собою.
-Підеш на вечірку Ел-Джей? -Не думаю, ні.
-Вона тебе запросила? -Так.
-Приходь. Будь ласка. Ми повеселимося. -Ні.
Я не маю наміру йти.
Це протилежність миру.
МАЄТОК ЛОДЖЕН ОМРАН
Ми з чоловіком, з моїм Клуні, не хочемо бути в центрі уваги.
Усе почалося як дружба, потім розвинулися стосунки.
Його серце змусило мене закохатися.
Для нього головне, щоб я була успішна і щаслива.
Я щаслива й задоволена цією частиною свого життя.
Навіщо показувати це людям? Я не маю вихвалятися своїм чоловіком.
У мене з'явилася ідея запросити Блісса й Данію в наш дім
на вечерю з нами.
Ми спробуємо непрямо переконати Блісса щодо
бізнес-партнерства Данії з Ібрагімом.
Вітаю і ласкаво прошу. Це для нас честь.
Дякую.
-Привіт, люба. -Дякую, що запросили.
Помираю з голоду.
З куркою — це для тебе,
а з морепродуктами й прості — для дружини.
Люба, дякую.
-Ти така мила. Завжди уважна. -Люба.
Як твій бізнес?
Добре.
Але є люди, які…
не дуже мене підтримують.
Це неправда. Річ не у підтримці.
Одна з моїх головних турбот — це ризик втратити дружбу через бізнес.
Він сказав: «Ви ведете цей бізнес».
Він нам сказав: «Ви ведете цей бізнес. Ви уклали контракт?»
Він хоче забезпечити твої права, забезпечити вашу дружбу,
він має право, і це тобі на користь.
Можливо, я трохи боюся партнерств,
навіть між мною і чоловіком, між братом і сестрою,
бо ми можемо втратити одне одного.
Сильна жінка виховує сильних дітей.
Незалежна жінка виховує незалежних дітей.
Звісно. Я згоден на 100%.
Я не хочу зупинити бізнес чи переконати не робити цього,
я не хочу все ускладнювати.
Я лише кажу бути дуже обережними
і не дозволити цьому створити
проблему між вами.
Іще одне:
я думаю про дітей, особливо про доньку…
Відчуваю, що мама потрібна їй значно більше,
вона хоче проводити з нею час.
Навіть я. Вона мені теж потрібна.
Він просто хоче, щоб я сиділа вдома 24/7.
Він любить їсти, а я ненавиджу готувати.
Власне, це найбільша проблема в нашому шлюбі.
Я зроблю все. Але куховарство для мене — марнування часу.
Якщо я прокидаюся вранці після того, як усю ніч працював,
добре, якщо для мене готовий повноцінний сніданок.
-І я йду працювати… -Любий, коли ти…
…обід готовий, ти думаєш… Моя думка зміниться.
Якщо я навчуся готувати, ти підтримаєш мене в бізнесі?
-Ось у чому річ? -Це зусилля з обох боків.
-Добре? -Дай Боже.
Серйозно, я постараюся.
Тепер Данія має виконувати домашні обов'язки,
коли з одного боку є діти, а з іншого — робота,
вона має все збалансувати.
До речі, Бліссе, мені дзвонив Кріс.
І я хочу вислухати всі сторони,
щоб бачити повну картину.
Очевидно, що між вами багато років тому щось сталося.
Між вами двома, 12 років тому.
Я пішов до нього, щоб просто сісти й поговорити.
Ми друзі? Я хочу знати.
Я хочу знати, які в нас стосунки.
Для мене було важливо розповісти Ел-О, що сталося між нами з Крісом,
бо вона працює в цій індустрії і зрозуміє це краще за всіх.
У тебе теж є такі проблеми в індустрії?
Саме тому я віддалилася
від усіх людей, які працюють у моїй сфері.
Я чула вираз: «Два фахівці ніколи не погодяться».
Спершу я не вірила.
Потім дізналася, що перешкоди створюють саме ті, хто працює у твоїй сфері.
На мою думку, якщо він проти поговорити з тобою,
просто віддалися.
Перегорни сторінку й живи своє життя.
Сумніваюся, що твоє життя від когось залежить.
Якщо чесно, з мене досить. Я стомився робити зусилля.
Мені це не треба. Він не потрібен у моєму житті.
Я перегортаю сторінку і крапка.
МАЄТОК ХАССАНА Й МОНИ
Привіт, любий. Я скучила. Над чим працюєш?
Ну, знаєш, справи.
Сьогодні Хассан працює не в офісі, а вдома.
Тож я подумала, що це ідеальний час для розмови
про наші плани мати дітей.
Сподіваюся, сьогоднішня розмова мине добре.
Ти підняв тему про народження дітей.
ХАССАН ЕЛАМІН БІЗНЕСМЕН
Думаю, ми давно не мали можливості про це поговорити.
Про що ти думаєш?
Знаєш, зараз майже весь час я думаю
про мої проєкти на цей рік.
Щоразу, як я замислююся про народження дитини зараз,
мене це турбує, розумієш?
Хоча Хассан знає, що в мене багато справ,
він не розуміє, як мене це напружує,
наскільки я хвилююся, тож привести нову людину у цей світ — це немало.
Особливо цього року, зважаючи на все, що я поставила на кін,
усе, у що я вклалася, тож це складно.
Швидше за все, наступного року справ буде ще більше.
І так завжди. Вдалого часу не буде ніколи.
Завжди будуть нескінченні справи.
Їх завжди багато, і вони не закінчуються.
Я вважаю, що народити дитину набагато важливіше, ніж усі ці речі.
А що як у мене буде складна вагітність?
Такі події супроводжує багато «що як».
Тобі варто перестати хвилюватися.
Найбільше це впливає на маму. Це реальність нашої біології.
Тому я вважаю, ніхто не може повною мірою зрозуміти,
як зміниться мій світ, окрім мене.
Що як ми не знатимемо, як усе робити, і накоїмо помилок?
Попросимо про допомогу. Усе добре.
Ти сказав, що не хочеш змінювати підгузки.
Це ніколи не зміниться.
Повторю ще раз: я ніколи не зміню жодного підгузка.
Лайно — моя межа.
Це буде одна з тих подій, коли хай скільки ми плануємо,
вона все одно заскочить нас зненацька.
Мені це не подобається.
Я люблю планувати все якомога ретельніше, розумієш?
Так.
У моїх думках це точно буде не зараз.
Можливо, у кінці року.
«Можливо» означає «може, так, може, ні».
Звісно, я не можу передбачити, що станеться.
Відклади список справ. Завагітніймо.
Здається, у мене зараз зустріч, тож…
Так, серйозно. У мене зустріч.
Тож я маю йти, але ми поговоримо про це пізніше,
бо, якщо чесно, ця розмова мене напружила,
і мені треба переробити нігті.
Я не знаю, як він сприйняв цю розмову,
але знаю, що все станеться у правильний час.
-Кохаю тебе. -Не напружуйся.
Звісно, я не нехтую її обставинами.
В її житті багато діється.
Тож якщо вона хоче трохи відкласти це,
небагато, зовсім трохи, я розумію і підтримую її.
«СКІ ДУБАЙ» — «МОЛЛ ЕМІРАТІВ»
У рамках досвіду пошуку партнерів
я сходила на кілька побачень і, якщо чесно, вони не виправдали моїх очікувань.
Сваха хоче, щоб я зустрілася ще з кількома хлопцями.
Сьогодні я їду в «Скі Дубай».
Я ЛЮБЛЮ «СКІ ДУБАЙ»
-Привіт. Як ти? -Як справи?
-Фархана, так? -Так.
-Ендрю. Радий знайомству. -Навзаєм.
-Як ти? Усе гаразд? -Тут так холодно? Це ти вибрав…
ЕНДРЮ ВОЛЛС ЧОЛОВІК, З ЯКИМ У ФАРХАНИ ПОБАЧЕННЯ
Подумав зробити щось активне.
Хто приводить сюди дівчину на побачення?
Ну серйозно.
-Ти живеш у Дубаї? -Так.
Чудово. Чим займаєшся?
Маю невеликий бізнес. Персональні тренування, тренерство…
Гарно.
-А чим ти займаєшся? -Ти не знаєш мене?
Подумав, краще дізнатися від тебе, ніж читати в Інтернеті.
-Заґуґли мене… -Добре.
…і почитай. Ти дізнаєшся.
Заґуґли мене.
Він мав мене заґуґлити.
-Не крути, бо в голові запаморочиться. -Так?
Оберт. Ось так.
-Ні-ні, ти перший. -Дами перші, так?
О боже.
Заберіть мене звідси негайно. Я просто хотіла піти.
-Ти повеселилася? Так? -Так, було нормально.
-Нормально. -Так?
-Тут надто холодно. Так. -То я відповідаю очікуванням?
-Ти хороший хлопець і все таке… -Так.
…але коли йдеться про чоловіків, я…
Я шукаю певний тип.
Я шукаю успішного, сильного, упевненого чоловіка, розумієте?
Який зіб'є мене з ніг і стане чоловіком моєї мрії.
Ось що я шукаю.
Я маю йти. Я змерзла, і в мене ще одна зустріч.
-Рада була познайомитися. -Так.
-Бережи себе. Бувай. -Ти теж.
-Бувай. -Па-па.
Загалом побачення було не тим, чого я очікувала.
Я була просто…
Гаразд, це все. Більше ніколи.
ГОТЕЛЬ THE DUBAI EDITION — ЦЕНТР МІСТА
Відколи я дізналася про зустріч Сафи з Ібрагімом,
у нас напружені стосунки.
Фахад подзвонив мені й сказав: «Треба зустрітися».
Я дуже люблю Фахада. Маю з ним зустрітися.
-Привіт. -Привіт.
-Як справи? -Добре.
Ми вперше тусуємося самі.
Дякую, що запросив на зустріч. Я це ціную.
Сафа дуже засмучена. Гадаю, ви теж зустрілися.
-Так. -Але не думаю, що ви…
Було надто рано. Ти знаєш, яка вона.
Якщо хоче щось обговорити, то тут і зараз,
коли вона обере.
Мабуть, вона досі не розуміє, якою буде моя реакція.
І водночас
мене змушує божеволіти ще й те,
що всі про це знають.
Вона приховала це від тебе, бо надто тебе любить
і поважає, щоб знати, коли вдалий час.
Сафа намагалася поговорити із Зейною і пояснити їй,
спробувати владнати проблему між Ібрагімом і Зейною.
Але перш ніж вона встигла це зробити, почалася нова драма,
що було геть необов'язково.
Якщо ми будемо рухатися далі,
не хочу, щоб ми сприймали цю дружбу й спілкування легковажно.
Звісно, ви будете рухатися далі.
Ви не зможете повернутися назад від того, що зараз маєте.
Просто потрібно трохи часу.
Думаю, часу минуло достатньо.
Достатньо часу. Усе зроблено, кінець.
Ці дівчата як сестри. Вони люблять одна одну.
Вони сперечаються, сваряться, але це не має тривати так довго.
Я маю ще про дещо з тобою поговорити.
У мене є робота в Індії. Наш сімейний бізнес.
Від мене потрібно більше, я маю бути поруч. Тому я скоро поїду.
Сафі не подобається те, що я туди їду.
Я їду не на один-два дні. Це буде щонайменше тиждень.
Я б залюбки подивилася, що вона робитиме, коли ти поїдеш в Індію
і залишиш її саму.
Я сподівався, ви владнаєте це до моєї поїздки.
Негарно залишати дружину нещасливою, знаючи, що їй через щось сумно.
Я сумую за нею.
За нашим часом разом.
Фахад знає, як я люблю Сафу і як Сафа любить мене.
Тепер я переконана, що Сафа чекала слушної миті, щоб сказати мені.
Але вона чекала надто довго.
EVA BEACH HOUSE — ПЛЯЖ WEST BEACH
Сьогодні я проводжу захід під назвою «Вечірка "Білий мир"»,
щоб ушанувати дружбу, чистоту, нові починання
і відчути мир навколо нас.
Прекрасно.
Прибула Статуя Свободи.
-Привіт, Ел-Джей. Привіт. -Як ти?
У тебе дивовижний вигляд. Вибач.
Я не впевнена. Сьогодні твій захід чи мій?
Це твій захід, але я вирішила постаратися для тебе, крихітко.
Фархано, не треба було аж так перебільшувати.
Це біла вечірка. Не фестиваль.
-Люди. Я не жартую. -Привіт. Гарна енергія…
-Це комусь око виколе. -Ні. Полапай.
Я сказав їй: якщо ми захочемо приготувати шиш-кебаб, у нас є палички.
Фархана любить увагу. Така вже вона.
Привіт. Як справи?
Привіт.
Наші з Крісом стосунки були «привіт-бувай»,
поки я не знав, що діється за лаштунками.
Тепер я впевнений, через його дії ми не маємо казати «привіт-бувай».
-Привіт. -Моя найкраща подруга.
-Прекрасні люди. Як ви? -Як справи?
-Привіт, Мансуре. Як ти? Привіт. -Привіт.
Сьогодні я знав, що він буде тут, і не мав нічого проти.
Він не друг, от і все.
Це мирна вечірка, і ми всі в білому.
Поводьмося мирно.
Будьмо, друзі.
Це можливість бути разом,
поширювати позитив і гарну енергію,
почати все заново, відновити дружбу
й зробити її чистою, як білий колір.
Вона така мила.
Це не моя промова. Це не промова.
Має значення гарний намір. Будьмо.
-Будьмо. -Дякую, що прийшли. Будьмо.
Будьмо.
Потрібна зубочистка.
Я не бачила Ел-Джей після заходу Сафи,
тож хотіла відвести її вбік і переконатися, що вона в порядку.
Я відчуваю, що, хоча твої наміри були чисті…
Я знаю, що були. Відчула, коли ти це казала.
Я подумала: «Схоже, вона не розуміє, як це засмутить Зейну й Сафу».
Але знаєш, я відчуваю,
що іноді вони кажуть мені дещо недоречне,
може, жартома, може, ні, але я ніколи не робила із цього проблему.
Я завжди ігнорую це, типу: «Ну гаразд».
Я не люблю драму.
Тому й хотіла влаштувати вечірку в білому,
щоб забути про всю драму,
напругу і просто почати з чистого аркуша.
Нічого не станеться.
-Лише хороше. Будьмо. -Сподіваюся. Будьмо.
Дякую.
Гей, Ел-Джей. Можна з тобою поговорити?
Усе гаразд?
Так. Слухай, у мене буде велике шоу на Coca-Cola Arena.
Це моє перше шоу наживо,
і я подумав, що було б чудово, якби ти записала пісню
і ми виконали її на цьому заході.
-Справді? -Так.
Я уявляю Ел-Джей, вона схожа на ляльку Барбі.
Вона виходить на сцену, ніби Періс Гілтон із Середнього Сходу.
Тож слухай.
Я забронюю студію, знайду для тебе ідеальну пісню.
Ми потренуємося, відрепетируємо, і все буде чудесно.
Я не можу працювати офіціанткою,
тож запрошення Блісса приєднатися до його концерту —
насправді непогана ідея.
Чому й ні? Зробімо це.
Але пообіцяй мені одне. Нікому не кажи.
-Я ще навіть Данії не сказав. -Обіцяю.
Ми вийдемо того вечора, буде для всіх великий сюрприз.
Боже, це так захопливо.
У тебе гарна енергія. Якби ж усі були такими.
Ел-Джей, ти зруйнувала мій захід, а тепер хочеш провести мирну вечірку?
Гей, я її зруйную.
Я вдягнула вбрання червоної гадюки, щоб зустрітися з тими гадюками.
Я бачу тут Сафу.
-Що? -Вона йде.
Привіт, Сафо.
Сафа зайшла у червоно-чорній сукні.
Не відповідає дрескоду мого заходу, але це не страшно.
Привіт, Сафо. Я скучив.
-Чому ти там стоїш? -Ходи ближче. Ти мала б бути в білому.
Ел-Джей, яке значення цієї мирної вечірки?
-Ходи. Сядьмо. -Спершу обійми.
Хочеш зруйнувати мій захід?
Я просто жартую.
Я люблю жартувати.
Але не люблю злих жартів. Радше жартую спонтанно.
Ел-Джей, яке значення цієї мирної вечірки?
Ми не хочемо сваритися. Ми всі хочемо бути щасливими.
-Але ти зіпсувала мій захід. -Я не хотіла. Це ти кричала.
Але ти прийшла й розповіла інформацію, яку не мала права розповідати.
Не те щоб я хотіла скривдити тебе особисто.
Іноді я роблю помилки.
Не знаю. Слова просто зриваються з язика.
Я не ідеальна.
А це — мирна вечірка для мене й людей, які мені небайдужі.
-Так мило. -А ти мені небайдужа.
Я прийшла з оголеною шашкою,
але вона так м'яко говорила
й шкодувала.
Тоді я почала танути. Що вдієш?
Я кажу перед усіма — у мене не було поганих намірів.
І я обіцяю, що це не повториться.
Я не хочу втрачати твою дружбу.
Ел-Джей вибачилася. Мені цього достатньо.
-Це зміїна шкіра? -Бо вона змія. Жартую.
Я вдягнула змію для змій. Це жарт.
Не хочу, щоб ти стала, як Фархана. Не ставай проблемною.
Вибач. Ти кажеш, що я проблемна?
Чекай. Я поясню різницю між тобою та Ел-Джей.
Вона шкодує. А ти?
Тепер я винна? Боже. Тепер ви об'єднуєтеся проти мене?
Давай, Сафо. Уперед. Я готова. Давай.
Сафа хоче лише уваги.
Вона любить влаштовувати проблеми.
Зрештою все зводиться до Фархани,
бо вони думають, що я слабка й не можу за себе постояти.
Фархано, прошу, досить робити із себе жертву.
Заспокойся. Якщо вже обираєш особистість, Фархано,
то хоча б вибирай хорошу.
Я не думаю, що Фархана слабка. Думаю, вона просто тупа.
Якби я говорила від Ел-Джей…
Я лише сказала, що ти мала розповісти Зейні.
Вона твоя найкраща подруга.
Не вказуй мені, як бути подругою, Фархано.
Я багато чого не розуміла. Її крики, сукня, прикраса на голові.
Це було занадто.
Я не хочу тут бути.
Мамцю, заспокойся. Цить.
Я бачив, що ситуація вийшла за межі. Я не намагався заткнути Фархану.
Я подумав, що почнеться сварка. Тому сказав: «Облиште. Люди, досить».
-Не смій кричати на Фархану. -Тихо.
Не кричи на неї.
-Тихо. -Ні, припини. Обери сторону.
Не кричи на Фархану.
Я не хотіла втручатися, бо я вже так робила,
і це погано скінчилося. Але коли Ібрагім сказав їй заспокоїтися —
ні, нехай говорить.
Нехай Фархана захищається й говорить.
-Цього разу я тобі не дозволю. -Тихо. Годі.
Ви із Зейною хочете це почати? Починайте.
Бо ви думаєте, що я слабка мішень. Я не слабка, ясно?
Я не слабка. Я дуже приємна. Не переходьте мені дорогу. Не треба.
Досить уже. Вона ніколи не буде такою, як я.
Вона ніколи не буде на моєму рівні.
Ти можеш перестати кричати? Я не хочу чути твого голосу. Годі.
Усі кричали. Я намагалася контролювати себе.
Усе вийшло з-під контролю, і я подумала:
«Це ненормально. Це треба зупинити».
Ти продовжуєш кричати. Це дратує. Ти знаєш, я ненавиджу гучні голоси.
Кому щось не подобається — двері відчинені. Можете піти.
Досить уже.
Я не терпітиму криків на своєму заході.
Навіщо кричати? Можна розмовляти цивілізовано.
Ібрагіме, це твоя подруга?
Яку ти захищаєш? Яка прийшла зіпсувати захід?
Це її ти захищав і казав, що вона мила?
Зараз не схоже, що вона мила. Ібрагіме, втихомир її.
-Ібрагіме, ти мене чуєш? -Так.
Так.
Чи можу я звести Сафу й Данію разом? Нізащо.
Я побачив перед собою нагоду.
А коли я бачу нагоду помиритися, я нею користуюся.
Сафо, можеш хоча б пояснити нам, що у вас із Данією за проблема?
Данія тобі нічого не зробила.
-Що ти проти мене маєш? -Прошу…
Ні, ти замовкни.
Так. Мені нецікаво з нею розмовляти.
-Ти затикаєш мені рота? -Так.
Хто ти в біса така, вирядилася в червоне на білу вечірку.
-Гаразд, друзі… -Одяглася в гадюку, якою і є.
-Я нічого не зробила… -Годі. Не хочу з тобою розмовляти.
Не розмовляй зі мною. Подбаймо, щоб тут не було кави.
Я знаю, що я неймовірна, але не треба применшувати себе.
У тебе є своя маленька кліка. То йди до неї.
Що? Це через заздрість?
Чому заздрити? Ти — моя версія з «Алібаби». Вгамуйся.
З «Алібаби»? Ти жартуєш? Усі знають, що ти наскрізь фальшива.
Я не Данія і Блісс, мені не треба орендувати машини. Вгамуйся.
Люба, я купила машину за власні гроші, за готівку.
Мені не треба, щоб чоловік щось купував.
І не зневажай мене. Я можу будь-коли купити тебе.
Я встала. Щоб вона добре мене чула. Я живу в достатку й багатстві.
Мені не треба, щоб чоловік щось купував.
На жаль, їй потрібні чоловікові гроші.
Скажи своєму чоловіку перестати просити гроші в мого.
Просити в нього гроші?
-Ти це почала. -Годі просити в мого чоловіка гроші.
-Я не просив у нього гроші. -Годі просити.
-Дайте нам спокій. -Я не просив у нього гроші.
Боже.
Мені не потрібні гроші твого чоловіка, до речі.
То була пастка, щоб піймати когось іншого. Певен, ти чула історію.
То була пастка.
-Дайте спокій. -Я не просив…
У твого чоловіка нема грошей, люба. У нього нема грошей.
-Ти з ним не розмовляєш? -Не бреши.
У тебе й машина не своя. Мені не треба, щоб чоловік купував «Біркін».
-Я сама їх купую. -Вінтажні.
Вінтажні, бо це старі гроші, ми не нувориші.
Знаєш що? У тебе немає стилю. Іди.
Я краще буду нуворишем, ніж тобою.
Досить!
Переклад субтитрів: Яна Філоненко