-Gå, Safa. -Stop!
Det er ikke din fest!
-Hold op, Danya. -Ja, gå.
-Hold så op. -Sig, hun skal gå.
Respektløst.
Jeg beder ingen om at gå. Man må gå, hvis man vil.
Sidder vi og snakker om biler?
Det er da ligegyldigt, hvem der kører i hvad.
De ting, der blev sagt, gik over stregen.
-I skulle skamme jer! -Nu ser I dumme ud.
I er til grin.
Det er den dummeste samtale, jeg har hørt!
Den slags venner vil jeg ikke have.
Du skal ikke kigge på os. Det var hende, der begyndte.
SAFA SIDDIQUI HJEMMEGÅENDE
Det er ikke længere venskab. Det er ved at være en joke.
Nu stopper festen altså. Beklager.
Jeg går også selv. Jeg er ikke glad for det, der er sket.
Safa, hvis du bliver ved, mister du alle venner.
Jeg er ligeglad.
Så har du kun din Birkins og din Lamborghini.
Kæmpe taber.
Safa kom for at ødelægge LJ's fest, og det lykkedes.
Lad hende sidde alene i sin giftige energi og nyde det.
Den lille slange.
Nogle mennesker er desperate efter at passe ind i samfundet.
De går så vidt, at de lejer deres livsstil.
Deres biler, deres tøj, deres personlighed.
Bagefter gik vi udenfor,
og jeg besluttede mig for at ringe til Fahad,
i tilfælde af at vi har misforstået hinanden,
for jeg bad aldrig om penge.
-Hej, bro. -Hej.
Hvordan går det?
Fint, du. Hør lige, du skal altså tale med din kone.
Hun kommer ind med trukket våben, og ud af ingenting siger hun:
"Hvorfor tigger du min mand om penge?"
-Det anede jeg ikke. -Har jeg bedt dig om penge?
Jeg ved ikke, hvad der skete. Jeg er der jo ikke.
-Ja eller nej. -Det er det eneste, jeg vil vide.
-Har jeg bedt om penge eller ej? -Jeg sagde nej.
Han sætter mig i en svær situation, for han brugte aldrig ordet "penge".
Okay.
Jeg ville høre det fra Fahads mund. Men det vil påvirke vores forhold.
DUBAI BLING
HASSAN OG MONAS HUS
I dag holder jeg middag, og jeg har inviteret Kris, Brianna…
MONA KATTAN ENTREPRENØR
…hans mor, Gilda, er i byen.
Zeina og Hanna og mine forældre kommer.
-Hvad synes du om borddækningen? -Så flot.
Jeg er glad for, du kunne komme.
Tak. Jeg glæder mig til at møde dine venner.
Tak, mor.
Når ens venner møder ens forældre, kommer man tættere på hinanden.
Jeg er glad for, at de kommer.
Du gik glip af fredsfesten i går.
-Gjorde jeg? -Ja.
Den var… interessant.
Det var sjovt i starten, men pludselig
blev det ren kaos.
-Det løb løbsk. -Hvem var det?
Safa var sur på LJ på grund af, hvad der skete…
-Kom Safa? -Ja.
-Ja, til sidst. -Helt til sidst.
Jeg er glad for, Safa tog derhen.
Jeg tror, hun var der for at rydde op i tingene.
Ebraheem prøvede at være sød, men det gav bagslag.
Han prøvede at få Safa og Danya til at forsone sig.
Derefter kan jeg ikke huske, hvad der skete. Jeg magter det ikke.
-Det var dumt. -Ja.
Det sluttede brat. LJ lukkede festen, og så gik vi bare.
Er det rigtigt?
Jeg tror, Safas tilstedeværelse der
provokerede nogle personer, der så viste deres sande jeg.
Har du og Safa i øvrigt fået talt ud?
-Hvordan går det med jer? -Vi har talt sammen…
Der er brug for tid.
Du må sige til, hvis jeg kan hjælpe.
Jeg vil meget gerne fremskynde
"Farha-Marha"-genforeningen.
Lad os tale om fremtiden. Kris, I har været gift i knap et år, ikke?
-Jo. -Så er det vel tid til børn.
Brianna vil gerne have børn, og det vil jeg også.
-Det håber vi. -Ja.
Jeg ved, mor og Brianna taler sammen om
visse ting, jeg ikke blander mig i. Har du eddike?
Jeg har masser af eddike.
Gilda, Kris' mor, fortalte mig om en måde, man får en dreng på.
Der er et bestemt tidsrum,
og så skal man gøre noget bestemt med bagepulver.
Men det dræbte lidt nydelsen.
Eddike er til, hvis man vil have en pige.
-Bagepulver giver drenge. -Nå?
Ja.
Det var en indviklet metode, og jeg var stresset nok i forvejen.
Jeg bliver glad for, hvad jeg får, uanset hvad.
På arabisk siger vi: "Hvad er mere kært end ens barn?"
"Et barnebarn."
-Præcis. -Sådan sagde min far.
Ja.
Vi siger "lib a lib."
"Afkommets afkom."
Hvornår tager I til LA?
-I morgen. -Så går I gik af min begivenhed.
-Hvor trist. -Ja, desværre.
Det bliver virkelig spændende. Jeg glæder mig.
Det er første Kayali-lancering i mit brand,
siden jeg har forsøgt at blive mere uafhængig,
og det er dejligt, at alle kommer.
Jeg glæder mig sådan.
EBRAHEEMS HUS
Det er min sidste aften som ugift.
Og hvem kan være vigtigere at tilbringe den med end min mor?
-Glæder du dig? -Jeg er lidt nervøs.
Alt skal helst gå godt og problemfrit.
Ja.
Mine følelser for at bruge
resten af livet sammen med min udkårne
er følelser, jeg ikke kan beskrive.
Er du klar til at få en svigerdatter i huset?
Jeg har ventet så længe.
Du vil altid være min førstedame.
-Din første kærlighed. -Mor.
Jeg er så glad.
At min søn bliver gift, ændrer intet.
Vi har altid været meget tætte. Han er et barn indeni.
Det generer mig slet ikke.
Jeg har en lille overraskelse. Billeder.
Billeder?
Mit ønske for den aften har været at gennemgå vores minder igennem livet.
Så jeg har taget børnebilleder med.
-Hvorfor græder jeg? -Du var jaloux.
Nu er rollerne byttet om. Se, mit første firma.
-Det var med Ameer. -Wheelies, ja.
Et billede siger mere end 1.000 ord,
og for mig siger de mere end en million.
Der skete ting i min barndom.
Jeg blev mobbet meget i skolen.
Jeg blev altid mobbet som barn.
De sagde, at jeg var mors dreng.
Jeg kan ikke lide at høre,
at min bluse er en pigebluse.
Hvorfor må man ikke bare gå i det tøj, man har lyst til?
Jeg har aldrig talt om det til dig eller far,
fordi når folk fortæller om deres traumer,
bruger de det som et våben til at sige:
"Jeg er sådan, fordi jeg oplevede det her."
Ja.
Billederne mindede mig bare om det.
Det er okay, skat.
Jeg tog den mobning og brugte den som drivkraft.
Jeg lader intet genere mig.
Tænk ikke på det.
Nu er det overstået, og de kan ikke genere dig.
Intet kan såre dig nu.
Ebraheem bliver ked af det, når han tænker på, hvad der skete,
men han lykkes stadig med det, han gør.
Livet uden dig er utænkeligt.
Ved du hvad? Det ændrer intet, at du bliver gift.
Du bor stadig i mit hjerte og i mine tanker.
Du forsvinder jo ikke. Du føjer bare noget nyt til dit liv.
At bruge den dag med min mor
var den bedste polterabend, man kunne tænke sig.
FAHAD OG SAFAS HUS
I dag tager Fahad til Indien.
Jeg er ked af det. Jeg hader, når han skal afsted.
-Skal du virkelig afsted? -Det er arbejde.
Det er for meget. Hver gang du er i Indien,
er du væk i månedsvis. Jeg har spædbørn.
-Vil du flytte med til Indien? -Nej.
Det har vi snakket om.
Hvorfor bliver du ved med at presse på? Jeg vil ikke med.
Det er meget hårdt at pendle med børn.
Jeg må også tænke på dem og give dem stabilitet.
Jeg elsker at være i Indien,
men det vil skabe uro i vores liv.
Det er urimeligt at forvente, at vi skal pendle frem og tilbage.
Har du fået fikset gårdhuset?
-Jeg skal kigge på det. -Du sagde, du ville fikse det.
Så skal jeg jo også være der.
Vi har et gårdhus.
Vi vil gerne renovere det, og siden min mor døde,
har ingen taget sig af det. Det skal have liv.
Måske skal Alina og Ayana med og skabe nogle minder der.
Alt det, jeg har været igennem,
og jeg er ikke på god fod med Zeina endnu.
-Altså… -Jeg mødte hende.
Hun vil gerne tale med dig. Giv det tid.
-Det gider jeg ikke. -Det er ikke et fingerknips.
Jeg gider ikke tid og plads, og at du flytter.
Jeg er bare overvældet.
Fahad rejser, og jeg er ikke forsonet med Zeina.
Jeg føler mig alene og sårbar.
Der er mine sko.
Jeg kigger bare efter, om noget ser mistænkeligt ud.
Hvad laver du?
Jeg tjekker bare.
Man skal da altid tjekke. Især bagage.
-Du er mistænksom. -Nej.
Jeg tjekker bare dine ting. Det er min ret.
Det er mærkeligt, når hun opfører sig sådan.
Jeg aner ikke, hvad hun leder efter.
Jeg bliver opereret, mens du er væk.
Der er ting…
…hvor mit nej betyder nej og ikke kan forstås på to måder.
Jeg vil have en mor-makeover.
Jeg bliver et gladere menneske, og han skal støtte mig.
-Jeg sagde nej til Indien. -Ja, men det er arbejde.
Jeg mener, det er skadelig adfærd.
Hvis der ikke er en medicinsk grund, er det unødvendigt. Det er her.
Ingen andre steder.
-Du må ikke rejse. -Det må du ikke sige, min engel.
Må jeg komme med?
Alina er Fahads lille prinsesse, og han er hendes konge.
Han er hendes store kærlighed.
Så når han er væk i dage, uger og måneder,
er det hårdt, for jeg skal konstant aflede hende
og minde hende om andre ting. Det er svært.
-Hvem er fars bedste ven? -Mig.
Er du ked af det, engel? Se på mig.
-Du er min bedste ven, ikke? -Jo.
At have sin familie i Dubai
og være nødt til at rejse til Indien, er ikke nemt.
-Jeg elsker dig. -I lige måde. Pas på jer selv.
Det skal afbalanceres.
I dag er mit livs største og vigtigste dag.
Min bryllupsdag.
Brylluppet står i Abu Dhabi, hvor min kone er født.
Jeg har inviteret alle mine venner, også Kris.
Men han er udenlands og kunne ikke komme.
Så er det i dag.
Ebraheem skal giftes, og vi glæder os alle.
Der er gommen. Tillykke.
Her i De Arabiske Emirater er det tradition,
at kvinder sidder for sig selv.
Gud velsigne ægteskabet.
Du forøsger, og hun føder.
-Tak. -Det glæder mig.
Tak.
Din kone har et ret seriøst arbejde.
-Hun arbejder… -Med økonomi.
Hvordan vil I klare det med børn?
Når hun bliver gravid, siger hun op.
Mona og jeg har en fælles forståelse på de fleste områder.
Og nu vil hun vist gerne udskyde at få børn.
Hun er bekymret for mange ting. Deriblandt arbejdet.
Vi har til gengæld fået børnene, og nu vil min kone så arbejde.
Vi har alle ambitiøse koner.
Men jeg tror, det vigtigste er at forstå, hvordan ambitionerne
passer ind i planerne, og jeg tror, I har styr på det.
I har en aftale på forhånd,
og på den måde kan I være på forkant.
Jeg var glad for at sidde med mine venner
og tale om vigtige ægteskabelige problemstillinger.
Men i dag handler om dig.
Og vi støtter dig uanset hvad.
Nu går brylluppet snart i gang.
Jeg glæder mig, og alle glæder sig til brylluppet.
Jeg er her for at feste med Ebraheem og Hamdah.
Jeg glæder mig. Jeg elsker festlige lejligheder, bryllupper og den slags.
Vi ankommer til det smukkeste bryllup,
og det bliver så skønt at fejre min bedste ven.
-Wow. -Flot.
Det er klassisk Ebraheem. Sort og hvidt.
Gid alle omstændigheder var glædelige.
-Om Gud vil. -Du var ikke til LJ's fest.
Jeg ringede straks til Lojain og fortalte alt, hvad der skete.
Det hele.
Jeg takker virkelig Gud for,
at jeg ikke selv oplevede de ting, jeg hørte om.
Jeg tror egentlig,
Safa prøvede at være sjov med slangeskindstøjet.
Nej. Hun kom for at angribe LJ.
Hun ville ødelægge festen.
Når der er drama mellem folk, må de løse det individuelt.
I en gruppekontekst
er omstændighederne dårlige. Det bliver mudderkastning.
Og det fører til mere drama.
Og det eskalerede også hurtigt. Hvad skete der lige?
Mona prøver at retfærdiggøre Safas handlinger,
men det er svært at forsvare sin ven, når de bærer sig så dumt ad.
Safa har et problem.
Hun tror, hun er verdens eneste rige pige.
Det er hun ikke.
Safa glemmer, at hun er sammen med folk,
der ikke mangler noget, og som er ganske velstående.
Ingen af os bør tale sådan om andre.
Lad os holde os fra det.
Vi er til Ebraheems bryllup.
Han er din bedste ven. Vi skal hygge os.
-Præcis. -Sket er sket.
I dag skal vi fejre Ebraheem og Hamdah.
Så vi skal hygge os og ikke kun sige, at vi gør.
Bruden kommer ind… i procession.
-Ebraheem, find din kone. -Mester.
Må jeg godt nu?
Jeg skal finde min kone!
Jeg gik ind med min far og brudens onkel og bror
og så Hamdah for første gang i hendes hvide kjole.
Inden gommen kommer, bliver det annonceret,
så kvinder kan tage deres hijab på.
Det var et rent eventyrbryllup.
Jeg føler, jeg har ventet et helt liv på at få ham gift.
De ser godt ud sammen.
Gud velsigne dem.
Da vi dansede tæt, og jeg så kærligheden og glæden i hendes øjne,
fattede jeg pludselig, at det er min kone og mine kommende børns mor.
Jeg har drømt så meget om den dag. Og den var helt perfekt.
Må Gud velsigne jer begge og bringe jer lykke.
Vi dansede hele aftenen, spiste lækker mad og søde sager
og fejrede Ebraheem og Hamdah.
HASSAN OG MONAS HUS
I dag besøger jeg Mona.
Hendes mand, Hassan, og Lojain Omran kommer også.
Det er min tætteste gruppe. Mona, Hassan, LJ. Ikke flere.
Tusind tak, fordi I kom.
Jeg føler, jeg har knyttet bånd til LO og LJ,
og derfor har jeg inviteret dem i dag
for at tale om ting, der er vigtige for mig.
-Var det et godt bryllup? -Ja.
-Meget. -Så sjovt.
I øvrigt er jeg blevet gift tre gange og har aldrig haft hvid kjole på.
Har du ikke?
Jeg plejer at sige, at man aldrig
skal forpasse chancen for den hvide kjole.
Det var trist at høre, at LO aldrig har haft hvid brudekjole.
Jeg synes, alle kvinder
fortjener smukke billeder til minde om den særlige dag.
Hvordan har det været for dig, Lojain, at få børn
og være en travl karrierekvinde?
Har det været en hæmsko?
Har du kunnet koncentrere dig?
Jeg fik min datter, da jeg var 17.
-Wow. -Ja.
Da jeg fik min søn, var jeg 19 og i gang med gymnasieeksaminerne.
Men mit mindset var, at intet skulle stoppe mig.
Jeg skulle blive student og på universitetet…
Har det gjort dig mere målrettet?
Når man får et barn, får man en større ansvarsfølelse.
Man ser anderledes på livet og sig selv.
-Sandt. -Det var en udfordring for mig.
Det gjorde mig stærkere og formede mig.
Og Gud ske lov for det. Jeg er meget stolt.
Hvor meget var du ikke forberedt på?
Man kan ikke rigtig forberede sig.
-Det sker bare. -Vil du lige gentage det?
Jeg vil helst forberede mig på alt.
Der er ikke noget, der ændrer sig.
-Det er en ny velsignelse. -Og livet smager bedre.
-Forhåbentlig. -Det lyder jo meget godt, det hele.
Ja, det gør det.
Jeg tror, vi har meget at lære, før vi kaster os ud i at få børn.
Og Hassan skal lære, hvordan man skifter bleer.
Vi har jo faktisk planlagt noget.
Så lad os prøve det af.
Ja.
Hassan brænder for at blive far, men har stadig meget at lære.
Det var hurtigt, Mona.
Jeg har en sød lille baby med til Hassan, der lige har lavet nummer to.
Nu skal han lære at skifte ble.
Åh mand.
-Det er afgjort ikke mit barn. -Sådan holder man ikke en baby.
Jeg får mareridt af, hvordan han holdt babyen.
Hvis jeg vidste det her, havde jeg set en YouTube-guide…
-Nej. -…inden vi kom.
Ikke sådan. Under.
-Under? Her? -Ja.
Under numsen.
Han kan ikke engang skifte en ble.
Ikke sådan. Du har gjort det helt forkert.
Hassan kunne slet ikke.
Hvis Mona var klar til børn, må de da droppe det helt nu.
Jeg kan ikke tage det her falske, europæiske barn alvorligt.
-Er det sådan, du holder et barn? -Det er jo en dukke.
Jeg har fokus på målet og ikke vejen derhen.
Så da deres leg var slut, lagde jeg barnet tilbage…
Og så smuttede jeg.
Det er en velsignelse at have en mand.
Det er mere komplet. Det havde jeg ikke.
Da min Lana blev født, gik der en måned,
og så døde min mand.
Ja.
Jeg havde altid forestillet mig at opfostre børnene med min mand.
Der er gået syv år, siden min mand døde.
Men jeg tror, jeg skal give slip.
Jeg må jo starte et sted, hvis jeg skal have et forhold igen.
Jeg har datet Hasnain i et stykke tid.
Vi har en særlig forbindelse,
selvom langdistance er svært.
-Hun er så sød. -Ja.
-Jeg brygger på en overraskelse til hende. -Hvad er det?
Jeg har arbejdet på den i et år, så jeg håber, det bliver godt.
Nu bliver jeg nervøs. Måske ved jeg, hvad du mener.
-Måske. -Det må det være.
LO er den sødeste i verden,
så når hun laver overraskelser, er de med garanti søde,
betænksomme og fantastiske.
DJ Bliss bad mig om at synge en sang på scenen med ham,
så i dag skal jeg i studiet med ham,
så vi kan lave lydprøver og øve teksten.
-Hej. -Hvad så, LJ?
Går det godt?
Se, hvem der er med. Min killing.
Hvad så, Lucky? Har du Lucky i en Birkin?
Jeg kunne ikke efterlade ham. Der var ingen hjemme.
Stakkels Lucky.
Han var alene hjemme, og så kiggede han på mig
med sit søde lille ansigt.
Så måtte han med mig.
-Hvordan går det så? -Det går godt.
Jeg har en god sang, vi kan bruge.
Det ville være godt med noget, der var friskt og ungdommeligt…
-Ja. -…og med god energi.
Lad os høre et par…
-Det er fedt. -Kan du lide det?
Første gang i studiet?
Ja, det er det.
-En gang skal være den første. -Det er ikke sidste gang.
Det er nyt for mig, og jeg er lidt nervøs,
for jeg ved ikke, hvordan min stemme lyder.
Tag hovedtelefoner på. Så tester vi din stemme.
-En, to, en, to. -Kan du høre mig?
-Ja. -Fedt. Giv mig lidt…
Mere.
Lad os flyve Højt og højt
Vi fik øvet.
-Der er meget at gøre. -Jeg synes, det var en god start.
Det vigtige er, at vi har det sjovt.
Ja.
Jeg tror, LJ har ambitioner om at være kunstner. Det er fedt.
I dag fejrer vi de nygifte.
Jeg har arrangeret efterbryllupsfrokost
for min bedste ven, Ebraheem, og vores venner og familie.
Jeg glæder mig til at se Ebraheem og Hamdah efter brylluppet.
Jeg håber på at lære hende bedre at kende.
-Hvordan har I det? -Godt indtil videre.
-Glæder I jer til at fejre parret? -Ja.
-Hej med jer. -Hej.
-Velkommen, smukke brud. -Tillykke.
Må jeg lige sige noget? Jeg har fået nok af at fejre Ebraheem.
Turen til AlUla, brylluppet og nu denne middag.
Kommer der mere?
Jeg vil gerne lykønske Ebraheem og Hamdah med jeres nye rejse.
"Hvad Gud har sammenføjet, må ikke adskilles."
Det må I huske på i jeres ægteskab.
Jeg og Marwan har, Gud være lovet, været sammen i otte år,
og vi er lykkeligere end…
Eller ikke lykkeligere. Alle par har jo…
Det er normalt.
Giv dem ikke indtryk af, at ægteskabet er en dans på roser.
Jeg tror ikke, der findes et perfekt ægteskab.
Man lærer af sine fejl og de gode ting.
Man skal finde et leje, hvor der er gensidig respekt.
Og man har det godt.
Jeg har besluttet at annoncere noget til den dejlige middag.
Som en meget uafhængig kvinde, det ved min mand,
kan jeg godt lide selv at arbejde og tjene mine egne penge.
Jeg og Ebraheem laver Besties Café.
I har min velsignelse. Jeg ønsker jer held og lykke.
Lad os gøre Besties Café til den bedste café…
Det er fint, at hun arbejder,
bare hun også deltager derhjemme.
-Highfive til dig. -Jeg tænkte: "Vent lige…"
Bliss har endelig givet os sin velsignelse,
og det var den bedste følelse.
Nu siger jeg noget.
Jeg arbejder på en ny virksomhed.
Bliss aner intet. Jeg ved ikke, hvordan han reagerer.
Jeg er nervøs for, hvad han vil sige.
Det her minder mig om, da jeg blev gift med Hassan
og hele det med at finde den rette partner.
-Det er ikke nemt. -Slet ikke.
Særligt i denne tid.
-Ja. -Det er så svært.
Det er svært at finde den rigtige partner.
Og selv når man finder en, man tror er den rette,
findes der ingen garantier.
Jeg bad om skilsmisse for første gang, da jeg var 18 og gravid.
Det vil de fleste kvinder ikke gøre.
De vil sige: "Hvad vil folk tænke? Hvad vil min familie sige?"
"Hvad med mine børn?" Dit og dat. Hvis man ikke er glad…
Jeg tænkte selv på mig selv og mine børn, når de vokser op
og ser, at mor og far ikke er glade. Hvad er det for et liv?
Min skilsmisse resulterede i, at børnene ikke boede hos mig.
Der var mange problemer. Begge siders familie blev involveret.
Det udviklede sig grimt.
Og af frygt for mine børn
opgav jeg forældremyndigheden midlertidigt.
Og hvorfor gifter mænd sig fire gange?
Finder de den rette fire gange?
-Alles situation er forskellig. -Min mand var gift tre gange.
Det er normalt.
Men jeg vil gerne vide hvorfor.
Der fandtes polygami før islam.
Da islam kom, blev man begrænset til fire koner,
-på betingelse af, at man var retfærdig. -"Betingelse".
Man skal behandle alle koner retfærdigt, og det er umuligt.
Så man må gerne, men alligevel ikke.
Islam tillader, at vi tager fire koner.
Alle betingelser har standarder.
Hvis ens kone for eksempel ikke kan få børn,
kan man blive gift igen og få børn med hende.
Og så vil man lave en aftale mellem begge parter.
Men de muslimer, vi har her, der tager fire koner…
-De er ikke retfærdige. -Ja.
De overholder ikke betingelserne.
Jeg er ikke modstander af sharialovgivning.
Men selv sharialove har betingelser.
Men de fleste mænd,
der gifter sig med flere kvinder,
gør det, fordi de ikke kan få nok.
"Skal jeg nøjes med at spise kabsa?
Jeg kan spise kabsa i dag og spaghetti i morgen." Jaså?
Må jeg låne Ebraheem og Danya i to minutter?
Vi vender tilbage.
Efter det, der skete med Safa,
er det måske tid til at genoptage fredsmissionen.
Så lad mig prøve, om jeg kan få Zeina og Ebraheem til at tale sammen.
Jeg nævner det og hører, hvad de siger.
Hør her. Safa smadrede alt, ikke?
Hun er jo den egentlige årsag til alle problemerne.
Og jeg ved, I havde en batalje med Zeina,
men hvis vi skal være gode mennesker,
skal vi skabe fred med de rigtige.
Og jeg tænker…
Vi bør skabe fred med Zeina først.
Det er fint med mig. Jeg kan ikke lide at have fjender.
Men det bliver ikke på bekostning af min værdighed.
Også fint med mig.
Hvis hun kommer til mig, taler jeg gerne med hende.
Jeg er optimistisk over at starte på en frisk med Zeina.
Nu må det være nok. Det er ikke det værd.
-Måske kan jeg gå hen… -Og tale med hende.
Jeg kontakter hende.
-Hvis I ser hende til Monas fest… -Det er muligt…
…kan du spørge, om vi kan ordne det.
Nogen skal jo gøre det.
I morgen skal vi til Monas fest.
Lad os få dem i tale og lægge det her bag os.
Mona ringede til mig.
"Vi kører en tur. Måske får det dig i bedre humør."
Vi ved ikke, hvor vi skal hen.
-Hej. -Hej, smukke.
Hvad så? Jeg har glædet mig til at se dig.
-Jeg har savnet dig. -Går det godt?
Bedre nu.
Sidst jeg talte med Zeina var hjemme hos mig,
og jeg kunne høre i hendes stemme, at hun savner Safa.
-Hvad sker der? -Vi skal et særligt sted hen.
Hvor skal vi da hen?
Jeg siger det om lidt.
I aften vil jeg overraske Zeina.
Jeg kører hende hjem til Safa. De skal forsones.
Hvordan er det gået?
Jeg har haft travlt med lanceringsfesten.
Det er det største sats for Kayali nogensinde.
Vi håber på det bedste.
Hvor skal jeg hen?
Hen til Safa.
Er der et katapultsæde?
Til hvad? Skal jeg skydes ud?
I et øjeblik tænkte jeg, at jeg ikke var klar.
Men nu har jeg haft tid nok
til at løse det med Safa. Jeg savner hende.
Jeg hader denne situation. Den stresser mig.
Jeg synes bare, I skal mødes.
Så jeg tænkte, jeg ville fremskynde det.
Tak for initiativet.
Mona forstår sig på venskaber. Hendes intentioner er rene.
Så er vi her.
FAHAD OG SAFAS HUS
Vi er kommet til Safas hus, og jeg sender Zeina ind alene.
Jeg er stærk fortaler for, at folk løser deres problemer privat.
Jeg var overrasket, men også glad, over at se hende ved min dør.
-Kom. -Nej, lad os gå ind.
Nej, kom og sæt dig.
-Kom da med ind? -Sover børnene? Så kom.
Sæt dig.
-Hvad laver du? -Hvor sidder man godt.
Hvad laver du?
Det er sent på aftenen. Jeg er på vej i seng,
og nu skal jeg sidde på gulvet.
Det kan være rart at røre ved gulvet engang imellem.
-Jeg har savnet dig. -Jeg har været trist uden dig.
Fordi jeg ikke har så mange venner,
har jeg stor kærlighed til og afhængighed af dem, jeg har.
Hvad er der med dig? Hvornår er du blevet så dyster?
Jeg var sur, ja. Men stadig…
Jeg ville have dig til
at tænke grundigt over situationen.
Så vi kan undgå den i fremtiden.
Jeg brugte en passende mængde tid på at komme over det,
så vi kunne komme på sporet igen.
-Dejligt, du kæmpede for vores venskab. -Du ved da godt, jeg elsker dig?
Og du er mere end en ven. Du er min søster.
Det var en god samtale.
Det føltes godt. Jeg har savnet hende.
-Fahad er i Indien. -Er han rejst? Han nævnte det godt.
Jeg er så trist. Jeg hader, når han rejser.
Jeg føler mig så ensom.
Jeg hader, når Fahad er væk.
Mine hormoner arter sig ikke endnu efter fødslen.
Jeg har brug for… mere kærlighed.
Han prøver at få mig til at flytte med.
Vil du erstatte mig med en indisk Farha?
Farhana.
Nu sørger vi for, at alle ved og kan se,
at Farha og Marha er tilbage.
-Hvordan gør vi comeback? -Comeback?
Skal vi springe med faldskærm ud af en helikopter?
Jeg elsker dig. Hvor har jeg savnet dig.
-Samme her. -Jeg elsker dig.
Farha og Marha er tilbage.
I dag lancerer jeg min nye duft.
Juhu!
Det er vores første nylancering, siden jeg fortalte om,
at jeg gerne vil være mere uafhængig.
Spændingen er stor, men der er også pres på.
Jeg skal leve op til og overgå forventningerne.
Det gør mig glad at se en succesfuld, uafhængig og stærk kvinde.
Det mindste, vi kan gøre, er at tage del i Monas stund
og støtte hende.
Hej, søde. Godt at se jer.
Hvordan går det?
Jeg har inviteret alle.
Det gør mig lidt nervøs. Sidst alle var samlet, endte det grimt.
Der skal ikke ske andet i dag,
end at folk spiser is, prøver min parfume, smiler og tager billeder.
-Hvor er det fint, det hele. -Ja, meget.
Vi kommer altid til tiden, men ikke i dag,
for i dag skal vi gøre en entre.
Med "Farha-Marha".
-Hej! -Hej!
Det var, som om Raya og Sakina kom.
-Farha og Marha er tilbage! -Vi er tilbage!
Velkommen.
Troede de, de kunne knække os? De kan tro nej.
Hvor er det godt, at I er sammen igen.
Tak for det sidste skub.
Jeg er glad for, at det lille skub kunne hjælpe dem til at blive venner igen.
Jeg vil udbringe en skål.
Tak, fordi I er kommet
for at dele denne stund med mig. Skål for jer allesammen
og for Farha og Marha, der er sammen igen!
Danya tog glasset ned igen, da der blev sagt "Farha og Marha".
-Skål for Farha og Marha! -Skål.
Og hvad så? Godt for jer.
Må jeg sige noget?
-Ja, da. -Altid.
Jeg er glad for at være her til en helt særlig dag.
Og det glæder mig, at Zeina og Safa er sammen igen.
-Farha og Marha, vi har savnet jer. -Tak.
Og I skal vide, at det ikke var i ond mening,
det, jeg sagde forleden. Det skal aldrig ske igen,
selvom jeg har en tendens til at tale uden at tænke mig om.
Men jeg har lært af det.
Det betyder meget for mig, at du siger det…
Jeg elsker dig.
…foran alle andre. Tusind tak.
At sige undskyld handler ikke om at have mod eller selvtillid,
men om at have bevidsthed og opmærksomhed. Den måde, LJ håndterede situationen på…
-Har du noget at sige, Farhana? -Du godeste.
Det her var aldrig vores mening.
Jeg troede, vi skulle grine ad det,
og at du ville falde til ro og ikke storme ud.
Næste gang må du ikke storme ud.
Ikke nogen næste gang.
Lad os få taget et billede sammen.
Et gruppebillede af den glade familie.
Jeg er ret tilfreds indtil videre.
Det er superhyggeligt. Alle mine venner er der.
At de kan samles om at støtte mig, betyder så meget.
Hej, allesammen.
Jeg vil lige sige et par ord. Tak, fordi I er kommet.
Og denne drøm var aldrig gået i opfyldelse,
hvis jeg ikke var i Dubai.
Her i Dubai kan drømme gå i opfyldelse.
Jeg er taknemmelig. Jeg elsker jer.
Vi elsker dig mere!
Min begivenhed har bekræftet mig i, at jeg kan gå en vej,
hvor jeg er mere uafhængig og fokuserer på mig selv.
Hvor svær den rejse end måtte blive,
vil vi altid elske og støtte hende hele vejen.
Til begivenheden sad jeg hos Zeina og Wadih og savnede Fahad.
Så jeg tjekkede lige, hvor han var.
-Hvad så? -Hvorfor er du vred?
Jeg har en tracker.
De der apps, hvor man kan spore en telefon.
Jeg har tre apps på hans telefon. Jeg er en beskytter. En løvinde.
-Jeg har jo en tracker. -Ja.
Og Fahad er det forkerte sted.
Han tager hele tiden til et nyt sted, jeg ikke har set før.
Jeg tjekker præcis, hvor han er,
og hvis han ikke tager telefonen, er der drama.
Jeg ved, han altid er i Mumbai. Hvad laver han udenfor?
Måske har han et møde et andet sted.
Jeg begyndte at gå lidt i panik. Jeg har kendt Fahad så længe,
at jeg ved alt, hvad han gør.
-Du får mig til at le. -Hvorfor det?
Jeg er ikke fortaler for sporingsapps. Det er usundt.
Vil du vende os mod ham? Fint. Forlad ham.
-Han er helt klart utro. -Det er ikke det, jeg siger.
Det handler ikke om at skjule, men om at vide alt.
Det er meget sundt med en sporingsapp.
Sådan fungerer vores ægteskab.
Jeg tror, du overreagerer.
Det har jeg prøvet at fortælle hende.
Måske udvider han virksomheden. Det er ingenting.
-Hvorfor stresser du? -Jeg er nok blevet sindssyg efter fødslen.
Jeg begynder at føle, jeg ikke er god nok.
Jeg er stresset, fordi mit liv afhænger af ham.
Jeg er lidt mere trængende.
Efter min anden graviditet med Ayana
ved jeg ikke, hvad der er sket, men…
Jeg er blevet helt sindssyg. Jeg ved ikke.
Det er ikke en fødselsdepression, men en fødsels… besættelse.
-Dur dit visum stadig ikke? -Hvilket?
-Til Indien. -Jeg har flere.
-Jeg bestiller et fly. -Hvad? Hvortil?
Hvad fejler hun? Hun er tosset.
Kunne hun virkelig finde på at flyve afsted?
Så vi kan se, hvor Fahad er,
bare fordi han var væk i 45 minutter?
Jeg fatter det ikke.
Sådan. 14.20 i morgen.
Jeg bestilte billetterne. Zeinas visum er klart, mit er også.
Vi skal til Mumbai.
-Går det godt? -Ja, da. Vi hænger bare ud.
Efter jeg fik den idé at få Zeina og Ebraheem på talefod igen…
Det kan være nu. Lad os skabe fred.
Jeg bad Ebraheem vente udenfor, fordi jeg tænkte,
det kunne foregå uden for begivenheden.
Zeina.
-Går det godt? -Ja.
-Må jeg tale med dig? -Selvfølgelig.
Kan vi gå udenfor?
-Under fire øjne? -Ja.
Jeg måtte lyve, for ellers havde hun ikke sagt ja.
Og der står ingen andre end Hulk. Ebraheem.
Det er ikke et baghold.
Jeg håber bare, vi kan løse det.
-Jeg har ingen problemer. -Så han har ikke bedt dig…
Det var ikke hans idé, men min.
Zeina opfører sig arrogant,
for jeg har rene hensigter.
Så har jeg forsøgt. Hvis det virker, fint. Hvis ikke…
-Kan vi sætte os? -Ja.
I har ikke 12 cm høje hæle på.
-Jeg finder nogle stole. -Jeg var bekymret.
Jeg lod hende gå med dem og holdt øje.
Vil du gerne sige noget?
Jeg synes, problemet er eskaleret alt for meget.
Nok fordi vi har været så længe om at tage snakken.
Jeg vil altid gøre det rigtige. Sådan er jeg opdraget.
Vi er alle opdraget godt.
Men det, vi gør som mennesker, får andre til at respektere os.
Han gik ikke ind i samtalen med den rette indstilling.
Han er forblændet af stolthed og ego.
Men jeg tænker: "Vær tålmodig, og lad ham tale."
Og det er vel gensidigt. Vi to kan ikke lide hinanden.
Jeg har aldrig haft noget imod dig, før du gjorde noget, der sårede mig.
Og så fortsatte du.
Han skal ikke tage let på, hvad der skete. Det gjorde ondt.
Du skal arbejde for mig. Jeg køber dit firma.
Det er ikke til salg.
-Hey! -Hold op!
Han undskyldte.
Undskyld.
Og hans efterfølgende handlinger var i uoverensstemmelse dermed.
Jeg tog imod din undskyldning.
Da du gik ned fra scenen, kom jeg hen og krammede dig.
Og med tårer i øjnene, for det havde virkelig generet mig.
Jeg lod dig trykke min mands hånd.
Da du satte dig ned, trak du i land igen. Du sagde nogle andre ting.
-Jeg synes… -Lad os glemme det.
Jeg prøver at skabe fred mellem Zeina og Ebraheem,
men det ser ikke godt ud.
Din hukommelse er dårlig.
Lad hende tale ud.
Det er skam veldokumenteret.
Da hun gav mig sit onde blik… Hun gør sådan her.
…vidste jeg, hun ikke havde rene hensigter.
Danya er også et offer.
Lad os lade det ligge, for det er gammelt…
Nej, det er det ikke,
for du taler stadig om problemets essens på den måde,
-hvor du mener… -Det er min mening.
-Zeenia, hør… -"Zeina". Ikke "Zeenia".
-"Zeina." -Zeina.
Du kan ikke tvinge din holdning ned over andre.
-Det er min mening. -Det går vist ikke så godt.
Hvad foregår der? Det var egoernes kamp.
-Ville du virkelig have mig til… -At tale med ham. Hvad er der sket?
Han er ikke den, du beskrev for mig.
Jeg er blevet overbevist om, at det her er Ebraheem.
Jeg vil ikke overbevise dig…
Jeg ser ham sådan, fordi jeg kan se lige igennem ham.
-Hvad jeg har gjort dig? -Udover det her? Ingenting.
Hvad gik der forud? Du kom ind på mit kontor…
Min gengældelse var stærk, ja, men det var nødvendigt,
for jeg beskyttede min virksomhed og mit omdømme.
-Stop lige, Ebraheem. -Du kaldte mig en kælling!
Vent.
-Det gjorde du. -Men hvad er en kælling?
Hør lige.
Ebraheem!
Hvad betyder det?
Ebraheem… Hvis han slår først, slår jeg sidst.
-Han ved ikke, hvad det betyder. -Nu bliver jeg gal på den dreng.
Han var jo ikke klar til at undskylde. Han skulle sættes på plads.
Hvad vil du gøre ved det?
-Hvad vil du? -Der kom Ebraheem og gik voldens vej.
Jeg gør ikke noget.
Nu er det mellem Ebraheem og Hanna.
Vil du være en mand? Så kom.
Beskyt din kone.
Jeg, Ebraheem Al-Samadi,
vil forsvare mig selv, til den dag jeg dør,
hvis jeg har ret.
Tekster af: Flemming Dørken