-Du måste gå, Safa. -Sluta!
Det är inte din fest!
-Sluta, Danya! -Ja, gå.
-Sluta! -Säg åt henne att gå.
Så respektlöst.
Jag säger inte åt nån att gå. Om nån vill gå, kan de det.
Ärligt? Pratar vi om bilar?
Vem bryr sig om vem som kör vilken bil?
Situationen gick över styr, i fråga om vad som sades.
-Skäms på er! -Du ser dum ut nu.
Jättedum. Du är ett skämt.
Det är det dummaste samtalet jag nånsin hört!
Jag är inte vän med såna människor!
Prata med henne. Titta inte på oss. Hon började.
SAFA SIDDIQUI HEMMAFRU
Det är inte vänskap längre. Det är ett skämt.
Jag måste avsluta festen. Tyvärr.
Jag ska också gå. Jag är inte glad över det som hände.
Om du fortsätter, Safa, har du inga vänner.
Jag bryr mig inte.
Du är fast med dina Birkins och din Lamborghini.
Vilken nolla.
Safa kom för att sabba LJ:s fest och hon lyckades.
Hon kan sitta ensam med sin giftiga energi. Lycka till.
Lilla orm.
Vissa människor vill så hemskt gärna passa in i societeten.
De tar det till en nivå där de hyr sin livsstil.
Sina bilar, sina kläder, sina personligheter.
Efter det som hände, när vi går från festen,
bestämde jag mig för att ringa Fahad,
ifall vi har missförstått varandra,
för jag bad aldrig om pengar.
-Hej, bror. -Hej.
Hur är det?
Bra. Lyssna, du måste prata med din fru.
Hon kommer hit, med kanonerna redo, och utan anledning säger hon:
"Varför tigger du pengar av min man?"
-Jag hade ingen aning. -Bad jag dig om pengar?
Jag vet inte vad som hänt. Jag är inte ens där.
-Säg bara ja eller nej. -Det är allt jag behöver veta.
-Bad jag dig om pengar eller inte? -Jag skulle säga nej.
Bliss satte mig på det hala, för han sa aldrig "pengar".
Okej.
Jag ville höra det av Fahad. Men det här kommer påverka vår relation.
DUBAI BLING
HASSANS OCH MONAS HUS
Idag har jag bjudit hem Kris och Brianna på lunch.
MONA KATTAN ENTREPRENÖR
Hans mamma, Gilda, är här.
Zeina och Hanna kommer och min mamma och pappa.
-Vad tycker du om dukningen? -Jättefin.
Jag är glad att du är med idag.
Tack. Det ska bli kul att träffa dina vänner.
Tack, mamma.
Det är trevligt när ens vänner träffar ens föräldrar.
Jag är så glad att de är här.
Du missade fredsfesten.
-Gjorde jag? -Ja.
-Det var intressant. -Var det kul?
Det var roligt i början, men så plötsligt
-blev det kaos, och… -Ja.
-…det blev bråk. -Jaså? Vem?
Safa var arg på LJ för det som hände…
-Var Safa där? -Ja.
-Hon kom sent. -Alldeles i slutet.
Jag är glad att Safa gick dit.
Jag tror att hon gick dit för att klara upp saker.
Ebraheem försökte nog vara snäll, men det blev fel.
Han sa: "Vi kan väl få Safa och Danya att bli sams."
Jag vet inte vad som hände. Jag stängde av, jag kan inte hantera…
-Det var dumt. -Ja.
Den tog slut tvärt. LJ avbröt det hela och vi gick.
Verkligen?
Jag tror att Safa genom att gå dit
retade upp folk och de visade sina rätta jag.
På tal om Safa och allt, har ni två pratat?
-Vad händer mellan er? -Vi har pratat, och…
Det kräver tid.
Säg till när du är redo, om du vill ha hjälp.
Jag vill verkligen försöka att snabba på processen
med "Farha-Marha"-återföreningen.
Nu pratar vi om framtiden. Ni har varit gifta nästan ett år, Kris.
-Ja. -Så jag tror att det är dags för barn.
Brianna vill ha barn och jag vill också ha barn.
-Förhoppningsvis. -Ja.
Jag vet att mamma och Brianna pratar med varann om…
Ja, så…
…vissa saker som jag undviker. Har ni nån vinäger?
Vi har en massa vinäger.
Gilda, Kris mamma berättade hur jag skulle få en pojke.
Det är vid en viss tid,
det är vissa saker som man måste göra med bikarbonat.
Men det var inte så… trevligt.
-Vinäger om man vill ha en flicka. -Jaså?
-Bikarbonat är för pojkar. -Verkligen?
Ja.
Det är mycket att göra med den här metoden. Jag blev stressad.
Jag är nöjd med vad jag än får.
Man säger: "Vad är dig mer kärt än ditt barn?"
"Det är ditt barns barn."
-Exakt. -Min far brukade säga så.
-Ja. -Ja.
Irakiska: "Lib al lib."
-Det betyder: "Fröet av fröet." -"Fröet", ja.
När ska ni till LA?
-Imorgon. -Då missar ni min fest.
-Så synd. -Jag vet. Förlåt.
Det är verkligen spännande. Jag är supertaggad.
Det är den första lanseringen av mitt parfymmärke
sen jag försökte bli mer oberoende,
och jag är glad att alla kommer.
Jag är så spänd.
EBRAHEEMS HUS
Det är sista kvällen före mitt bröllop.
Och jag vill inte tillbringa den med nån annan än min mamma.
-Är du glad? -Jag är lite nervös.
Jag vill att allt går bra, utan några problem.
Ja.
Mina känslor inför att få tillbringa
mitt liv med en person som förtjänar mig,
kan jag inte beskriva med ord.
Är du redo för att ha din svärdotter här i huset?
Jag har väntat så länge.
Du kommer alltid att vara första damen.
-Din första kärlek. -Mamma.
Så glad för din skull.
Att min son gifter sig förändrar inte nåt.
Han har alltid stått mig nära. Han är fortfarande mitt barn.
Det stör mig inte på nåt sätt.
Jag har en överraskning till dig. Bilder.
Bilder?
Jag ville ägna kvällen åt att gå igenom våra minnen.
Jag tog fram mina barndomsbilder.
-Varför grät jag? -Du var avundsjuk.
Tiderna förändras. Minns du mitt första företag?
-Med Ameer, på den tiden. -Wheelies. Ja.
"En bild är värd mer än 1 000 ord."
För mig är de värda mer än en miljon.
Det hände saker när jag var barn.
Jag blev väldigt mobbad i skolan.
Jag mobbades jämt när jag var barn.
De brukade säga: "Ebraheem är en morsgris."
Jag gillar inte när nån säger:
"Du, Ebraheem, den där skjortan du har på dig är inte för en man."
Varför kan folk inte bara ha på sig det de vill?
Orsaken till att jag inte sa nåt till dig eller baba är att när jag ser folk
som pratar om nåt hemskt som hänt dem,
så använder de det som ett vapen:
"Jag är så här för att det här hände mig."
Ja.
Jag minns det när jag ser på bilderna.
Okej, vännen. Det är okej.
Jag tog mobbningen, och använde den för att fortsätta.
Ingenting kan störa mig.
Tänk inte på det.
Det är borta nu och kan inte störa dig längre.
Inget kan såra dig.
Ebraheem blir känslosam när han pratar om det som hänt,
men det hindrar honom inte från att lyckas.
Tänk ett liv utan dig.
Vet du vad, Ebraheem? Att du gifter dig förändrar ingenting.
Du är fortfarande i mitt hjärta, i mina tankar.
Du ska inte åka bort. Du lägger till nåt i ditt liv.
Att välja att umgås med min mamma
var den bästa svensexan nån kan drömma om.
FAHADS OCH SAFAS HUS
Idag åker Fahad till Indien.
Jag är upprörd. Jag hatar när han åker bort.
-Tänk att du ska åka. -Jag måste jobba.
Det är för mycket. När du åker dit
är du borta i flera månader. Jag har barnen.
-Vill du flytta till Indien? Åka med? -Nej.
Det kommer aldrig på fråga.
Varför tjatar du på mig att flytta dit? Jag vill inte.
Det är svårt att flytta med barnen.
Jag måste tänka på dem och deras trygghet.
Jag älskar Indien, jag tycker om att åka dit,
men jag kan inte riva upp vårt liv.
Det är för mycket för oss att åka fram och tillbaka.
Har du ens fixat gården där borta?
-Jag ska kolla det. -Du sa att du skulle fixa det.
Jag måste vara där för att göra det.
Vi har en familjegård.
Vi planerar att renovera den, för efter min mammas död
är det ingen som tar hand om stället.
Kanske ta med Alina och Ayana dit. De kanske kan skapa minnen där.
Jag tänker, du vet, och med allt som har hänt…
Och Zeina och jag har inte rett ut allt.
-Och… -Jag träffade henne.
Hon skulle prata med dig. Ge det tid.
-Jag gillar inte tid. -Det tar tid.
Jag gillar inte tid, rum och du som åker.
Jag känner mig överväldigad.
Fahad åker. Zeina och jag har inte rett ut saker.
Jag känner mig så ensam och så sårbar.
Mina skor ligger där.
Jag måste kolla. Allt som ser misstänkt ut.
Vad gör du?
Jag kollar bara.
Man ska alltid kolla. Speciellt bagage.
-Du är misstänksam. -Nej.
Jag kollar dina grejer. Det är min rätt som fru.
Hon beter sig konstigt.
Jag vet inte vad hon letar efter.
Jag ska operera mig när du är borta.
Det finns saker…
…som jag säger nej till som betyder nej. Så är det bara.
Jag vill ha en mamma-makeover.
Då blir jag lyckligare. Jag vill att han är med.
-Jag sa att du inte skulle åka. -Ja, men det gäller jobbet.
Det är ett elakt beteende.
Om det inte behövs medicinskt sett är det onödigt. Det sitter här.
Det behöver inte göras.
-Jag vill inte att du reser. -Nej, vännen. Säg inte så.
Kan jag följa med?
Alina är Fahads lilla prinsessa och han är hennes kung.
Han är hennes äkta kärlek.
När han åker bort några dagar, veckor eller månader,
är det svårt för jag måste distrahera henne
och få henne att tänka på annat och det är svårt.
-Vem är pappas bästa vän? -Jag.
Ja. Är du ledsen? Se på mig. Kom ner.
-Är du min bästa vän? -Ja.
Att ha min familj i Dubai
och tvingas åka till Indien är inte lätt.
-Jag älskar dig. -Och jag dig. Ta hand om dig.
Jag måste balansera det.
ABU DHABI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
Detta är den största och viktigaste dagen i mitt liv.
Det är min bröllopsdag.
Bröllopet äger rum i Abu Dhabi. Det är min frus hemstad.
Jag bjöd alla mina vänner till bröllopet, även Kris.
Men han kunde inte komma. Han är utomlands.
Idag gäller det.
Ebraheem ska gifta sig och vi är alla jätteglada.
Där är brudgummen. Grattis.
Våra seder och bruk vid ett bröllop här i Förenade Arabemiraten är att
kvinnorna måste sitta för sig.
Gud välsigne bröllopet.
Du jobbar och hon får barn.
-Tack. -Jag gläds med dig.
Tack.
Din fru har väl ett seriöst arbete?
-Hon arbetar… -I finanssektorn.
Hur ska ni hantera det med barn?
När hon blir gravid, slutar hon arbeta.
Mona och jag är överens om många saker.
Jag tror att hon vill skjuta upp det där med barn.
Hon oroar sig för många saker. En av dem är arbete.
Vi har redan barn och nu vill min fru börja arbeta.
Vi har alla ambitiösa fruar, eller hur?
Men det är viktigt att förstå var den ambitionen
passar in i ens planer, och om man har planerat allt,
är överens i förväg,
då kan det förhindra många av problemen.
Det var trevligt att sitta med mina vänner
och prata om viktiga saker som rör äktenskapet.
Men idag handlar det om dig.
Och vi är här för att stötta dig.
Det är dags för bröllopet att börja.
Jag är spänd och alla ser fram emot bröllopet.
Jag är här för att fira med Ebraheem och Hamdah.
Jag är så glad. Jag älskar glada händelser, bröllop, fester.
Vi kom till det här jättevackra bröllopet,
och vi är så glada för att få fira min bästa vän.
-Oj. -Det är fint.
Det är så likt Ebraheem. Svart och vitt…
Jag önskar att vi alltid hade trevligt.
-Om Gud vill. -Du missade LJ:s fest.
Jag ringde Lojain direkt och berättade vad som hänt.
Varenda liten sak.
Jag tackade Gud flera gånger
för att jag inte var med om de saker jag hörde om.
Ärligt talat så tror jag att Safa
försökte vara rolig in sin ormskinnsklänning.
Nej. Hon kom dit och attackerade LJ. Hon tänkte: "Här kommer jag.
Jag vill starta nåt, förstöra nåt."
När folk bråkar, ska de reda ut det på tumanhand.
En sammankomst
är inte rätt miljö för att säga: "Du sa si eller så."
-Det leder till drama. -Det eskalerade.
Det eskalerade väldigt snabbt. Jag tänkte: "Vad är det som händer?"
Mona försöker rättfärdiga det Safa gjorde,
men det är svårt att rättfärdiga eller försvara en vän som har så fel.
Safa har ett problem.
Hon tror att hon är den enda som är rik.
Det är hon inte.
Så som Safa uppför sig, glömmer hon att hon är med folk
som faktiskt inte behöver nåt i sina liv, och som är rika.
Ingen av oss ska prata om folk så här.
Vi släpper det.
-Ja. -Det är Ebraheems bröllop.
Han är din bästis. Vi är här för att roa oss.
-Exakt. -Det som är gjort är gjort.
Vi är här på Ebraheems och Hamdahs fest
för att roa oss, inte bara säga att vi gör det.
Bruden kommer in i en procession.
-Hämta din fru, Ebraheem. -Min vän.
-Ska jag hämta min fru? -Ja.
Jag ska hämta min fru!
Jag gick in med min far och med brudens farbror och bror,
för att se Hamdah i brudklänningen.
Innan brudgummen kommer säger man alltid till,
så att kvinnorna kan ta på sig hijaben igen.
Det var som ett sagobröllop.
Jag har väntat hela livet på hans bröllop.
De ser bra ut tillsammans.
Gud välsigne.
När vi dansade såg jag kärlek och glädje i hennes ögon,
jag insåg att detta är min fru och hon ska bli mor till mina barn.
Jag har drömt om den här dagen så länge. Och allt var perfekt.
Må Gud välsigne er båda och ge er lycka.
Vi dansade hela natten, vi åt utsökt mat, utsökta efterrätter
och vi firade Ebraheem och Hamdah.
DUBAI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
HASSANS OCH MONAS HUS
Idag ska jag till Mona,
och hennes man, Hassan, och Lojain Omran är också med.
Den här gruppen står mig närmast. Mona, Hassan, LJ. Det är allt.
Tack för att ni kom.
Jag har verkligen fått kontakt med LO och LJ,
och jag har bjudit hem dem
för att prata om saker som är viktiga för mig.
-Hade ni kul på Ebraheems bröllop? -Ja.
-Det var fint. -Ja, det var kul.
Jag har gift mig tre gånger och aldrig haft en vit klänning.
Verkligen?
Jag brukar säga: "När en kvinna gifter sig,
ska hon passa på att bära en vit klänning."
Det var sorgligt att höra att LO aldrig burit en vit klänning.
Varje kvinna
bör ha ett vackert foto för att fira det speciella ögonblicket.
Hur är det för dig, Lojain, att ha barn
och vara en upptagen affärskvinna?
Har det hållit dig tillbaka?
-Har du kunnat fokusera? -Ja.
Jag fick min dotter när jag var 17.
-Wow. -Ja.
Jag fick min son när jag var 19 och det var under slutproven i gymnasiet.
Men jag tänkte att ingenting skulle stoppa mig.
Jag måste ta studenten, börja på universitetet…
Kände du dig mer driven efter du fått dem?
När man får barn, förändras ens känsla för ansvar.
Ens livssyn och man själv förändras.
-Det stämmer. -Det var en utmaning.
Och det gjorde mig starkare och till den jag är.
Och, tack och lov. Jag är så stolt.
Hur mycket var du inte förberedd på?
Det finns inget som heter förberedd eller inte.
-Det bara händer. -Kan du säga det igen?
Jag vill förbereda för allt.
Inget förändras. Allt förblir likadant.
-Men du har en ny gåva. -Och ditt liv blir bättre.
-Förhoppningsvis. -Det låter som bra saker.
Det låter verkligen bra.
Vi har mycket att lära innan vi försöker skaffa barn.
Och Hassan måste lära sig att byta blöjor.
Vet du vad? Vi hade planerat för det innan.
-Ja. -Vi ska testa det nu.
-Ja. -Herregud.
Hassan längtar efter att bli pappa, men han har mycket att göra innan.
-Det var bara jag. -Det var snabbt, Mona.
Jag gav Hassan en söt liten bebis som precis hade bajsat.
Det är dags att lära sig byta blöjor.
Jösses. Okej.
-Det är absolut inte mitt barn. -Så håller man inte ett barn.
Bara att tänka på hur han höll bebisen ger mig mardrömmar.
Om jag vetat om det här, hade jag kollat på YouTube-klipp…
-Nej. -…innan.
-Det är inte så. Under. -Inte så.
-Under? Här? -Exakt.
-Ja. -Under rumpan.
-Han kan inte ens byta blöja! -Nej!
Nej. Inte så där. Du gjorde allt fel. Nej.
Hassan gjorde bort sig.
Om Mona var villig att skaffa barn, så gav hon upp den idén helt.
Jag kan inte ta denna europeiska bebis, denna falska bebis på allvar.
-Vem låter dig röra en riktig bebis? -Det är en leksak.
Jag är fokuserad på slutmålet och inte sakerna där emellan.
Så när charaden var slut, lade jag tillbaka bebisen…
Och gick.
Det är en välsignelse att du har din man med dig.
Det gör det mer fulländat. Jag hade inte det.
För en månad efter Lanas födelse,
dog min man.
Ja.
Jag hade en tanke om att vara med min man, uppfostra mina barn.
Jag har varit utan min man… i sju år.
Men jag måste gå vidare.
Jag måste börja nånstans för att gå vidare med min relation.
Jag har dejtat Hasnain ett tag.
Vi verkar ha en speciell samhörighet,
även om avståndet gör det svårt.
-Hon är så snäll. -Ja.
-Jag planerar en överraskning åt henne. -Vad planerar du?
Jag har arbetat på det ett helt år. Vi får hoppas att det fungerar.
Jisses. Jag är nervös. Jag tror jag vet vad du pratar om.
-Kanske. -Måste vara det.
LO är så snäll,
så en överraskning från henne blir nog nåt väldigt fint,
omtänksamt och fantastiskt.
DJ Bliss bad mig att framföra en låt med honom på scenen,
och idag ska jag träffa DJ Bliss i studion
för att testa rösten och texten.
-Hej. -Hur är det?
-Hur mår du? -Hur mår du? Bra?
Titta vem jag tog med mig. Min kattunge.
Läget, Lucky? Har du Lucky i en Birkin?
Jag kunde inte lämna honom ensam hemma.
Stackars Lucky.
Han var helt ensam hemma och så tittade han på mig
med sitt söta lilla ansikte.
Så jag tog honom med mig.
-Hur går förberedelserna? -Bra.
-Jag har hittat en bra låt. -Verkligen?
Det är bra om vi har nåt som är fräscht, ungdomligt…
-Ja. -…en massa energi.
Vi lyssnar på ett par…
-Jag älskar den. -Gör du?
Första gången i studion?
-Ja. -Verkligen?
-Det finns en första gång för allt. -Inte den sista.
Allt är så nytt för mig, jag är lite nervös
för jag vet inte hur min röst låter.
Sätt på dig hörlurarna. Jag ska testa din röst från utsidan.
-Ett, två, ett, två. -Hör du mig?
-Ja. -Okej, coolt. Ge mig lite…
Ge mig lite mer.
Vi avslutade repetitionen.
-Det är mycket jobb. -Vi fick en bra början.
Det viktiga är att se till att vi alla kommer att ha kul.
Ja.
LJ har en möjlighet att bli artist, så jag är supertaggad.
Vi firar de nygifta idag.
Jag har ordnat en efter-bröllopslunch
för min bästa vän, Ebraheem, med vänner och familj.
Det ska bli kul att träffa Ebraheem och Hamdah efter bröllopet.
Jag vill lära känna henne bättre. Hon är snäll.
-Hur mår ni? -Det är bra.
-Ja? Är ni sugna på att fira paret? -Ja.
-Hej. -Hej.
-Välkommen, vår vackra brud. -Grattis. Hej. Hur är det?
Får jag säga en sak? Jag är trött på att fira Ebraheem.
Vi åkte till AlUla, bröllopet och nu den här lunchen.
Är det nåt mer?
Jag vill lyckönska Ebraheem och Hamdah på er nya resa.
"Vad Gud har förenat, får ingen skilja åt."
Minns alltid det citatet i ert äktenskap.
Jag och Marwan har varit tillsammans i åtta år,
och vi är det lyckligaste…
Inte det lyckligaste. Självklart har alla par…
Det är normalt.
Säg inte att äktenskapet alltid är en dans på rosor.
Det finns inget perfekt äktenskap.
Man lär sig av misstagen och de bra sakerna.
Tills sist får man ömsesidig respekt.
Och man har det bra.
Jag bestämde att berätta en sak på den här vackra lunchen.
Som en väldigt oberoende kvinna… Min man vet det.
Jag gillar att arbeta och att tjäna egna pengar.
Jag och Ebraheem ska öppna Besties Café.
Jag ger er min välsignelse. Jag önskar er lycka till.
Låt oss göra Besties Café till det bästa…
Jag är glad för hennes skull,
om hon kan göra det jag vill att hon gör hemma.
-High five till dig. -Jag tänkte: "Vänta…"
Bliss lyckönskade oss till slut,
och det var den bästa känslan i hela världen.
Jag har en hemlighet.
Jag jobbar på ett till företag.
Bliss har ingen aning. Jag vet inte hur han reagerar.
Jag är orolig för vad han säger.
Herrejösses.
Det här påminner mig om när jag gifte mig med Hassan
och hela den resan för att hitta rätt partner.
-Det är inte lätt. -Inte lätt alls.
Speciellt i dessa tider.
-Ja. -Det är så svårt.
Det är svårt att hitta rätt partner.
Och även när man hittar nån som man tror är den rätta,
så finns det inga garantier.
Första gången jag bad om skilsmässa, var jag 18 år och gravid.
Det flesta kvinnor skulle inte göra det.
De skulle oroa sig för vad folk och familjen skulle säga.
De skulle oroa sig för barnen. Om man inte är lycklig…
Jag tänkte på mig själv och på mina barn, att de skulle växa upp
och se att deras föräldrar inte var lyckliga. Vad är det för liv?
En av konsekvenserna blev att mina barn inte bodde med mig.
Familjerna på båda sidor var inblandade.
Det var väldigt fult.
Och av oro för mina barn,
avstod jag vårdnaden av dem ett tag.
Varför gifter sig män fyra gånger?
Hittar de den rätta fyra gånger?
-Allas omständigheter är olika. -Min döda man gifte sig tre gånger.
Det är vanligt.
Jag vill veta varför.
Polygami fanns innan islam.
Med islam begränsades det till fyra fruar
-på villkor att man var rättvis. -"Villkor."
Man måste vara rättvis mot alla fruar och det är omöjligt.
Så det är både tillåtet och inte tillåtet.
Islam gör det tillåtet och lagligt att ha fyra fruar.
Självklart har alla villkor normer.
Om du till exempel är gift, men din fru inte kan få barn,
då får du gifta dig med en till fru och få barn med henne.
Och i det fallet är det en överenskommelse mellan båda parter.
Ursäkta mig, men muslimerna vi har här som gifter sig med fyra fruar…
-De är inte rättvisa. -Nej.
De följer inte villkoret. Ursäkta.
Jag är inte emot nåt i sharialagen.
Men även i sharialagen finns det villkor.
Men tyvärr, de flesta män
som gifter sig med fler än en kvinna
gör det för att de aldrig kan få nog.
De säger: "Ska jag bara äta kabsa nu?"
"Jag vill äta kabsa en dag och spaghetti nästa." Verkligen?
Får jag låna Ebraheem och Danya i två minuter? Tack.
-Jag kommer strax. -Okej.
Efter det som hände med Safa
är det dags för mig att återgå till mitt fredsuppdrag.
Jag ska försöka få Ebraheem och Zeina att prata med varann.
Jag ska ta upp ämnet och höra vad de säger.
Ni vet ju hur Safa förstörde allt?
Hon är faktiskt orsaken till problemet överallt.
Och jag vet att ni hade en incident med Zeina,
men om vi ska vara goda människor och bli sams,
måste vi bli sams med rätt personer.
Och jag tänker…
…att vi ska bli sams med Zeina först.
Jag kan bli sams. Jag gillar inte att ha fiender.
Men inte till priset av min värdighet.
Jag håller med.
Om hon vill prata med mig, så går det bra.
Jag är optimistisk till att bli sams med Zeina.
Det räcker. Det är inte värt det.
-Jag kan gå till henne… -Prata med henne.
Jag ska prata med henne.
-Om ni ses på Monas fest… -Det finns en chans…
…kan du fråga henne: "Ska vi reda ut det här?"
Nån måste göra det.
Imorgon ska vi på Monas fest.
De träffas och pratar, och vi lägger det här bakom oss.
Mona ringde mig och sa:
"Följ med på en åktur för att lätta upp ditt humör."
Vi är inte säkra på vart vi ska.
-Hej. -Hej, snygging.
-Hur mår du? Vad kul att se dig. -Hur mår du? Bra.
-Jag har saknat dig. -Hur mår du?
Jag mår bättre nu.
Senast jag pratade med Zeina var hemma hos mig
och jag hörde på henne att hon saknar Safa.
-Vad händer? -Vi ska ta dig till en speciell plats.
Jaså? Vart ska vi?
-Jag berättar snart. -Okej.
Ikväll ska jag överraska Zeina.
Jag ska släppa av henne hos Safa. De måste bli sams.
Hur har du haft det?
Jag har varit upptagen med min lanseringsfest.
Det är den största satsningen som Kayali nånsin haft.
Vi får hoppas på det bästa.
Vart kör du mig?
Jag kör dig till Safas hus.
Går det att skjuta ut nån?
Vad vill du skjuta ut? Mig?
För ett ögonblick kände jag mig inte redo.
Men jag har haft nog med tid
för att kunna reda ut det med Safa. Jag saknar henne.
Den här situationen gör mig stressad.
Jag vill att ni träffas.
Så jag tänkte snabba på det.
Tack för att du tar initiativet.
Mona förstår vänskap. Hon har goda avsikter.
Vi är framme.
FAHADS OCH SAFAS HUS
Vi kom hem till Safa och Zeina fick gå själv.
Jag tror på att folk får lösa sina problem privat.
Jag blev överraskad. Men det var så roligt att se henne.
-Kom. -Nej, kom. Vi går in.
Nej. Vi sätter oss här.
-Kom. Vi går in. -Sover barnen? Kom.
Sätt dig.
-Vad gör du? -Det är så bekvämt.
Vad gör du?
Det är sent, jag ska gå och lägga mig
och hon ber mig att sitta på marken.
Det är trevligt att sitta på marken ibland.
-Jag har saknat dig. -Jag var ledsen när du försvann.
Jag har inte så många vänner,
så jag älskar och är beroende av de vänner jag har.
Vad är det med dig? Sen när blev du så här nedslagen?
Jag var upprörd. Men ändå…
Jag ville att du
skulle fundera på vad som hände.
Så att vi kan undvika det i framtiden.
Jag har haft tid att komma över saker,
så att vi kan återgå till det vi var.
-Jag är glad att du slogs för vår vänskap. -Jag älskar dig.
Du är mer än en vän. Du är min syster.
Det var ett fint samtal.
Det kändes bra. Jag har saknat henne.
-Fahad är i Indien. -Har han åkt? Han berättade det.
Jag är så ledsen. Jag hatar när han åker.
Jag känner mig så ensam.
Jag hatar när Fahad är borta.
Mina hormoner är inte okej än efter graviditeten.
Jag vill ha mer… kärlek.
Han försöker övertyga mig att flytta.
Ska du byta ut mig mot en indisk Farha?
Farhana.
Vi ska se till att alla vet och ser att
Farha och Marha är tillbaka.
-Har du funderat på comebacken? -Vilken comeback?
Ska vi landa med en fallskärm? Helikopter?
Jag älskar dig. Jag har saknat dig så mycket.
-Jag med. -Jag älskar dig.
Farha och Marha är tillbaka!
DUBAIS INTERNATIONELLA FINANSCENTRUM
Idag lanseras min nya doft.
Ja!
Det här är vår första lansering sen jag berättade för alla
att jag ville bli mer oberoende.
Det är mycket glädje, men också mycket press inför
att möta förväntningarna och överträffa dem.
Jag blir glad när jag ser en stark, framgångsrik kvinna.
Vi måste dela detta glada ögonblick med Mona
och stötta henne.
Hej, vännen. Hur är det? Vad kul att se er.
Hur mår du?
Jag har bjudit in alla.
Jag är lite nervös, för senast vi samlades allihop gick det inte så bra.
Det enda som får hända idag
är att folk äter glass, sprejar parfym, ler och tar bilder.
-Allt ser så fint ut. -Ja, verkligen.
Vi är alltid i tid, men den här gången är jag sen,
för jag ska göra entré.
Vi är "Farha-Marha".
-Hej! -Hej!
-Hejsan!
De var som Raya och Sakina.
-Farha och Marha är tillbaka! -Ja!
Välkomna!
Trodde de att de kunde knäcka oss? Gissa en gång till.
Jag är så glad att ni kom tillsammans och att ni är sams.
Tack för att du ordnade det.
Jag är glad att jag hjälpte till att återförena Zeina och Safa.
Jag vill bara skåla
för att tacka er för att ni är här med mig,
för att fira detta speciella ögonblick, för var och en av er,
och för att Farha och Marha är tillbaka!
Ja!
Jag såg att Danya tog ner glaset när hon hörde "Farha och Marha".
-Skål för Farha och Marha! -Skål.
Vem bryr sig? Kul för er.
Får jag säga en sak?
-Självklart. -Alltid.
Jag är så glad att få vara här idag.
Och jag är glad att se Zeina och Safa tillsammans igen.
-Farha och Marha, vi har saknat er. -Tack.
Och ni ska veta att det inte fanns nån baktanke
bakom det jag sa häromdagen. Jag ska aldrig göra om det,
även om jag brukar säga saker utan att tänka.
Men jag har lärt mig.
Det betyder mycket att du säger det…
Jag älskar dig.
…inför alla andra. Tack så mycket.
Att be om ursäkt handlar inte om mod eller självförtroende.
Det handlar om medvetenhet. Så som LJ hanterade situationen…
-Har du nåt att säga, Farhana? -Herregud.
Det var inte vår avsikt att göra så.
Jag trodde att vi skulle skratta åt det,
att du skulle lugna dig och inte storma ut.
Storma inte ut nästa gång, okej?
Gör inte om det.
Nu går vi och tar en bild tillsammans.
Jag vill ha ett gruppfoto, en stor glad familj. Kom.
Så här långt är jag nöjd.
Festen är otrolig. Alla mina vänner är här.
Att se dem tillsammans för att stötta mig betyder allt.
Hej, allihop.
Jag vill bara tacka er för att ni är här.
Jag vill bara säga att den här drömmen hade varit omöjlig
om jag inte varit här i Dubai.
Dubai är staden där drömmar förverkligas.
Jag är så tacksam. Jag älskar er.
Vi älskar dig mer!
Eventet bekräftar mitt självförtroende och att jag ska följa vägen
till att bli mer oberoende och fokusera på mig själv.
Hur tuff den här resan än blir,
så kommer vi alltid att älska och stötta henne.
På eventet sitter jag med Zeina och Wadih och jag saknar Fahad.
Jag kollade bara snabbt var han var.
-Vad är det? -Varför är du arg?
Jag har en spårare.
Appar där man kan se var folk är.
Jag har honom på tre appar. Jag är beskyddande. Jag är en lejoninna.
-Du vet min spårningsapp? -Ja.
Fahad är inte på rätt plats.
Han åker till en plats som jag aldrig har sett förut.
Jag kollar exakt vart och när han åker,
och om han inte svarar, då blir det mer drama.
Han är alltid i Mumbai. Vad gör han utanför?
Han kanske har ett möte.
Jag började få panik, för jag har känt Fahad så länge.
Jag vet allt han gör, varenda grej.
-Jag måste skratta. -Varför skrattar ni?
Jag gillar inte spårningsappar. De är osunda.
Ska vi vända dig emot honom? Okej. Lämna honom.
-Han är säkert otrogen. -Nej, det menar jag inte.
Det är inte om att dölja saker, utan om att veta allt.
Det är bra att ha en spårningsapp.
Det är så vårt äktenskap funkar.
Du överdriver.
Det är bara trams.
Han kanske utvidgar sitt företag.
-Varför denna stress? -Jag har blivit galen efter bebisen.
Det känns som att jag inte duger.
Jag blir stressad för att jag är så beroende av honom.
Jag är lite mer krävande.
Efter min graviditet med Ayana,
vet jag inte vad som flugit i mig…
Jag har blivit så galen. Jag vet inte. Nånting…
Det är inte förlossningsdepression. Det är förlossnings… fixering.
-Gäller ditt visum? -Vilket visum?
-Till Indien. -Jag kan åka dit.
-Jag bokar oss ett flyg. -Va? Vart då?
Vad är det med henne?
Tänkte hon boka en biljett och åka dit?
För att se var Fahad är,
bara för att han saknades i 45 minuter i hennes app?
Jag förstår inte.
Klart. Kl. 14.20 imorgon.
Jag har bokat biljetter. Zeina har visum. Jag har visum.
Vi ska till Mumbai.
-Vad händer? Är allt bra? -Allt är bra. Vi chillar bara.
Jag fick en idé om att få Zeina och Ebraheem att börja prata igen…
Nu gäller det. Nu skapar vi fred.
Jag bad Ebraheem vänta på mig utanför, för jag tänkte
att de skulle prata utanför eventet.
Zeina.
-Hur är det? -Bra.
-Får jag prata med dig? -Självklart.
-Kan vi gå ut? -Inte här?
-Ska vi prata ensamma? -Ja.
Jag måste ljuga, annars hade hon inte pratat med Ebraheem.
Sen ser jag ingen annan än Ebraheem.
Det här är inget bakhåll.
Vi kanske kan reda ut det.
-Det är lugnt för min del. -Han bad dig inte…
Det var inte hans idé. Det var min.
Zeina är arrogant
medan mina avsikter är ärliga.
Jag kan ändå säga att jag försökte. Om det funkar, bra. Om inte…
-Kan vi sätta oss? -Ja.
För ni står inte i högklackade skor.
-Jag hämtar några stolar. -Jag var orolig.
Hon satte sig med dem. Jag iakttog.
Vill du säga nåt?
Jag tycker att problemet har blivit uppförstorat.
Det gick för långt innan vi tog det här samtalet.
Jag vill göra det rätta. Min pappa uppfostrade mig så.
Vi kommer alla från bra familjer.
Det är vad vi gör som människor som får folk att respektera oss eller inte.
Han startade inte samtalet med rätt attityd.
Hans ego och stolthet förblindar honom.
Men jag är tålmodig och låter honom hållas.
Det här är ömsesidigt. Vi gillar inte varann.
Jag har aldrig ogillat dig, inte förrän du sårade mig.
Och du fortsatte.
Jag kan inte avfärda det som hände. Det sårade mig.
Jobba för mig. Jag vill köpa ditt företag.
Inte till salu.
-Hallå! -Sluta, hörni!
Han bad om ursäkt.
Jag ber om ursäkt.
Hans handlingar efteråt speglade inte ursäkten på nåt sätt.
Jag accepterade din ursäkt.
När du klev ner från scenen, gick jag fram och kramade dig.
Jag hade tårar i ögonen. Det var nåt som störde mig.
Jag lät dig skaka hand med min man.
Du satte dig och började ta tillbaka dina ord. Du sa olika saker.
-Jag tror… -Vi glömmer det.
Jag försöker få Zeina och Ebraheem att bli sams,
men det ser inte bra ut.
Ditt minne är inte så bra.
Låt henne avsluta.
Det finns dokumenterat.
Så fort hon gav mig den elaka blicken… När hon gör det,
vet jag att hon har onda avsikter. Hon söker problem.
Danya är också ett offer här.
Men vi glömmer det, för det är gammalt…
Nej. Det är inte gammalt
för om kärnan i problemet fortfarande presenteras så här,
-där du tror… -Det är folks åsikter.
-Zeenia… Du kan inte… -"Zeina." Inte "Zeenia".
-"Zeina." -Zeina.
Du kan inte påtvinga folk din åsikt.
-Det är min åsikt. -Det verkar inte gå bra.
Jag undrade vad som pågick. Jag kände en massa ego.
-Du ville att jag skulle… -Prata med honom. Vad hände?
Han är inte som du beskrev.
Jag är övertygad om att det här är Ebraheem.
Jag försöker inte övertyga dig…
Jag kan se rakt igenom honom.
-Vad har jag gjort dig? -Förutom det här? Ingenting.
Vad var problemet förut? Du kom till mitt kontor, och…
Min hämnd, ja, den var stark, men den måste var det
för jag måste skydda mitt företag och min image.
-Vänta, Ebraheem. -Du kallade mig bitch!
Vänta.
-Du kallade mig bitch. -Vad betyder det?
-Hörni. -Lyssna på mig.
Ebraheem!
Vad betyder det?
Ebraheem… Om han slår först, så slår jag sist.
-Han vet inte vad det betyder. -Den pojken gör mig förbannad.
Han var inte redo att be om ursäkt. Jag måste sätta honom på plats.
-Vill du nåt? -Vadå?
-Vill du göra nåt åt det? -Typiskt Ebraheem. Lösa det med våld.
Nej. Jag tänker inte göra nåt.
Nu är det mellan Ebraheem och Hanna.
Vill du vara en man? Kom igen!
Skydda din fru.
Jag, Ebraheem Al-Samadi,
är beredd att skydda mig själv tills jag dör,
så länge jag har rätt.
Undertexter: Monika Andersson