-Du pisser mig af. -Vil du noget?
-Zeina. -Der er Ebraheem.
Der er skænderier udenfor?
Skænderier?
Der var den sande Ebraheem. Alle så det.
Det er sandt.
-Det er integritet. -At kalde hende en kælling?
Pas på din kone.
Det er for sent.
Du skulle have været en mand tidligere. Men du kommer bare.
Jeg er klar til at vise dig, hvem der er en mand.
Ikke for noget, men nu stopper I.
Stop.
Du skal ikke besudle hans hænder.
-Alle kan se den rigtige Ebraheem. -Ja, det er mig.
Han viste sin sande karakter.
HANNA AZZI
Han blev voldelig.
Lad os gå udenfor.
Jeg besluttede at holde mig væk.
Ebraheem kan forsvare sig selv. Han er sin egen.
Jeg er min egen.
Han prøver at redde sit image.
Stop, Hanna.
Du er højt på strå, hr. hotelbestyrer.
Smut med dig.
Kaffedreng.
Du kan ikke sammenligne æbler og pærer. Der er stor forskel.
Vi to er meget forskellige. Drop sammenligningen.
Du skulle skamme dig.
-Venner. -Hvad er det her?
Hør her, makker.
Jeg så ikke din hånd.
Det var ikke med vilje. Men stop så.
-Det eskalerer. -Lad os tale om det.
Nej. Det hele bliver blandet sammen nu.
Du gik på scenen med din skod-undskyldning.
-Jeg gav dig hånden… -Nej.
Jeg taler til ham. Bland dig udenom.
Ikke pege på ham.
Hvad skete der lige?
Min mand skændes. Hvad gør jeg?
Han prøvede at hjælpe dem.
Det er tydeligt, at han ville forsone dem.
Men jeg kan fornemme, Ebraheem sagde noget.
Jeg vil ikke tale med dig.
-Lad mig tale ud. -Hanna, kom nu.
Vil du være en mand nu?
Jeg er meget skuffet over Ebraheem.
Jeg troede, han havde ændret sig og ville gøre det bedre…
Så lad os høre. Sig frem.
-Åh gud. -Du gav din undskyldning.
Zeina rejste sig, krammede dig.
Og "hvis hun tog et skridt, tog du ti."
Korrekt.
-Hvad gjorde du bagefter? -Hvad er pointen?
Pointen er, at du har besluttet ikke at holde ord.
Du er et barn. Du ændrer dig aldrig.
Du kan snyde én gang.
-Men to gange… -Og?
-…så er vi idioterne. -Og?
-Og hvad? -Hvad vil du?
Lad være med at forsone os.
Hvorfor taler I ikke om det?
Du lytter ikke. Du er et barn.
-Hvad sker der? -Ud af vores liv.
For altid.
Ebraheem har mindreværdskomplekser.
Og han søger altid opmærksomhed. Lad os være.
-Møgsvin. -Jeg ønskede ikke det her.
-Beklager, Hanna. -Var det en undskyldning?
Jeg var nødt til at forsvare mig selv.
Det her er ikke slut.
Man foregiver ikke over for mig
og opfører sig anderledes. Så er man en hykler.
Du var klar til at undskylde.
-Jeg satte mig jo også. -Men hvordan kunne det så… Øjeblik.
Fredsmissionen er afblæst. Fra nu af…
Der kommer ikke fred. Det er slut.
DUBAI BLING
-Det her er slemt. -Han ville slås.
Gid du havde smadret ham.
-Hold op. -Nej, nej. Men han havde fortjent det.
Jeg er ligeglad med fred og dem derude.
Dem taler vi ikke med igen. Slut.
Zeina og Ebraheem bliver ikke venner igen.
Løbet er kørt. Og det, jeg ville opnå, lykkedes desværre ikke.
Jeg føler mig dum, fordi jeg overhovedet forsøgte.
Jeg vil ikke have en privat undskyldning.
Vil du være en mand, så undskyld foran alle.
Han sagde undskyld foran hundredvis af mennesker.
Og det var kun for at pleje sit image.
Hvis nogen kommer og prikker til mig,
selv hvis jeg er helt nede, hvis jeg er ved at drukne,
kommer jeg og bider fra mig, for du skal ikke komme her…
Og tro, at du er overlegen…
Du betyder intet for mig.
Zeina begyndte. Jeg er Ebraheem, og her er min tunge. Pas på den.
Kaster du med sten, affyrer jeg missiler. Det her er Ebraheem.
Det er ikke noget barn. Det er ikke Hanna. "Hanna".
Vil han noget? Så gør noget. Men han kan ikke.
Jeg vil ikke se ham igen eller sidde til bords med ham.
Punktum.
-Du ved bedre. -Punktum.
Ebraheem vil gerne undskylde, men alligevel ikke.
Så han gjorde det dårligt.
Det er fint at se ham til sociale begivenheder.
Han vil skælve, ikke mig.
Skriv på Twitter. "Ebraheem canceller Zeina."
Sådan. Jeg er ligeglad.
Ebraheem Al Samadi…
Han er søn af en konge og en dronning.
Det gør mig til en prins,
og du er intet andet end Askepots onde stedsøster.
Jeg troede, at siden Ebraheem var gift,
ville han ændre sig.
Man skal ikke tage let på Ebraheem.
Han er ikke nem at håndtere.
"LJ" LOUJAIN ADADAH
Han er min ven, men jeg kan se, hans intentioner er dårlige.
Man bør altid lade pæne ord få forrang over onde ord.
Hvis man siger: "Vi kan ikke udstå hinanden."
Det er upassende.
Zeina…
Man skulle tro, han havde slået hende i hovedet.
Når man giver folk chancer,
og de forbliver stædige og ikke vil ændre sig,
eller de lader deres ego komme i vejen, skal man stoppe.
-Luk kapitlet. -Præcis.
Der er nogle mennesker,
der engang fortjente respekt, påskønnelse, indsats og tid.
Men der skulle kun én hændelse til
mellem dem og en anden, før jeg så deres sande jeg
og indså, at de holdt mig for nar.
Jeg havde set deres facade,
men den viste sig at være bedragerisk.
Ebraheem.
Jeg vil tale med Ebraheem.
Jeg ville forstå… Hvordan kan det ske?
-Hvordan forholder jeg mig til dig? -Dit valg.
-Jeg vil aldrig sætte dig op imod nogen. -Nej.
Er Safa bekymret for sit forhold til Zeina, så vælg hende.
Hvis det koster mig Safa, har jeg så mistet noget?
Tværtimod. Jeg har vundet mig selv.
-Jeg er fortaler for fred, men… -Det føles ikke sådan.
Hvis man vil være min fjende, så værsgo. Man er velkommen.
Jeg føler mig faktisk lidt dum, for jeg troede virkelig…
Han har ændret sig.
Det her er den sande Ebraheem.
Fahad er i Indien.
Jeg kigger i min app. Han er uden for Mumbai.
Han tager ikke telefonen.
Så nu flyver vi til Mumbai.
Efter Monas begivenhed
troede jeg ikke, vi tog til Indien.
Jeg syntes, hun overreagerede hos Mona.
Men jeg glæder mig.
Hvis man er lidt skør, har man brug for en skør ven.
Jeg er her på grund af Safa. Så må vi se, hvad der sker.
Omsider er vi i Mumbai. Så nu kører vi til hotellet.
-Vi rejser sammen. -Farha og Marha.
Jeg havde også brug for en ferie.
Også mig. Alt det drama med Ebraheem…
Han havde ingen respekt.
Og det der grønne i hans hår… Han lignede en agurk.
Jeg tjekkede nok lidt ud, fordi…
Drama efter drama. Hvad foregår der?
Hvor er min Ebraheem?
-Åh, gud. -Hvad?
Jeg kan ikke finde ham.
Det her sted er altså anderledes.
Hvorfor er han der, uden for Mumbai?
-Du knækker neglene. -Men hvorfor skal han derhen?
Den app gør Safa paranoid.
"Nu kørte han. Nu er han tilbage. Han vendte om."
Hun driver mig til vanvid.
Overvejer du alle muligheder?
Hvilke muligheder? Jeg er en helikopterkone.
-Lad mig forklare… -Hvad er det?
En helikopterkone er altid sådan…
Helikopter…
En helikopterkone er en, der altid er der.
Hun er altid i nærheden og patruljerer i området.
Hun sikrer sig, at hendes mand ikke undersøger andre muligheder,
fordi hun konstant er over ham.
Vi ankom til hotellet, og det var smukt.
De gav os en rød tikka. Det er festligt.
Vi er lækre med den her.
Intet under Fahad valgte mig. Jeg er superlækker som inder.
Fantastisk gæstfrihed.
De viste også deres kultur med det samme.
I morgen bliver en endnu længere dag.
Jeg er på vej, Fahoud.
LO ringede i dag og spurgte, om vi skulle snakke
om alt det, der skete til lanceringen af Yum.
Vi skal stå på skøjter. Jeg glæder mig.
-Hvordan har du haft det? -Fint.
-Havde du en god fest? -Meget.
Mødte du nogle nye venner?
Dubai er lille. Det er altid de samme, man ser.
Det er rigtigt.
Det var godt at se Zeina og Safa sammen.
-Gudskelov. -Ja.
Men du hørte vel rygterne?
Jeg har ikke hørt noget.
-Der var noget drama. -Hvad skete der?
Det var mellem Ebraheem og Zeina. DJ Bliss ville forsone dem.
Så de gik ud på terrassen, og lige pludselig
eskalerede deres problemer.
-Åh nej. -Ja.
Nå, men jeg bemærkede det ikke. Og godt, det skete til sidst.
Ja.
Jeg spurgte Mona, hvad hun havde hørt på dagen.
Hun havde ikke opdaget noget.
Det havde ikke påvirket begivenheden.
Skal vi komme i gang?
-Lad os gøre det. -Må Gud være med os…
Jeg er nervøs.
-Er du okay? -Ja, indtil videre.
Indtil videre.
Så gør vi det.
Nu kommer mit modeshow jo endelig.
-Om Gud vil. -Jeg glæder mig.
Også mig.
Idéen går langt tilbage.
Det er nok min første drøm,
fra da jeg var skolebarn.
Min drøm var at lære at lave tøj og design
og til sidst have min egen kollektion.
Jeg tror, tiden er inde.
FØLG DEN HVIDE KANIN
Jeg er ked af at gå glip af Kris' fødselsdag.
-Du skal til London, ikke? -Jo.
-Det er sandt. -Skal du afsted?
Selvfølgelig.
Jeg går glip af Kris' surprisefest,
som Brianna holder.
Men jeg skal nå tilbage til Lojains modeshow.
Det går jeg ikke glip af.
Jeg ved ikke, hvem der skændes med hvem.
Jeg kan ikke følge med mere.
Jeg ved bare, at jeg har en stor koncert på vej,
som jeg vil fokusere på.
Danya er med mig i dag. Vi skal hen til min gode ven Eve.
Hun er radiovært.
…du lytter til Eve.
Om lidt har vi noget særligt til jer.
Hun har tilbudt at hjælpe ved at fortælle hele landet
om min koncert.
Hvis I vil feste i weekenden,
har vi en særlig gæst, der kan fortælle jer alt
om den største fest i hele Emiraterne,
og to gæster, I vil elske. Her på Kanal 4.
Hej med jer.
Velkommen til.
-Du ser godt ud. -Hvad så?
Tak.
-Går det godt? -Familie.
Jeg og Eve har været venner meget længe.
Og der er ikke mange, der ved,
at jeg og Eve var værter på et radioprogram sammen.
Du lytter til Kanal 4 på 104,8. Det er en særlig dag.
Du lytter til mig, Eve,
og DJ Bliss og Diva Dee.
Tak.
-Hvordan går det? -Godt. Vi er spændte.
Det er nemlig en særlig dag, for I har en stor nyhed, ikke sandt?
-Jo. -Fortæl.
For første gang er en DJ fra Dubai hovednavn på en koncert.
DJ Bliss med venner live.
Highfive.
Det her er, hvad jeg har arbejdet på hele livet.
Det er min koncert. DJ Bliss live.
Jeg glæder mig vildt meget.
Danya skal have noget af æren, for du er også en del af det.
-Tak. -Uden dig var der ingen ham.
Den koncert, Bliss arbejder på,
er alt det, han har arbejdet hen imod i hele sin karriere. Jeg er stolt.
Du støtter din mand så flot. Støtter han også dig?
Vi har haft nogle diskussioner om nogle ting, jeg gerne vil.
Der støttede han mig ikke.
Men jeg synes egentlig, at han med tiden
er blevet mere støttende.
Danya har sin virksomhed med Ebraheem.
Jeg ser hende ikke meget,
men hun har givet mig god støtte,
mens vi promoverer. Det er super.
Jeg har hørt, der er en overraskelse. Hvad er det?
-Det er stort. -Det…
Kan du give en ledetråd?
Lad os bare sige, at det bliver rigtig godt.
-Tak, fordi du kom. Du er altid velkommen. -Tak.
Jeg har ikke fortalt nogen, at LJ skal synge til koncerten.
Hvad er det?
-Det kan jeg ikke sige. -Kom nu.
Du elsker da overraskelser?
Ja, men jeg kan også godt lide at vide, hvad det er.
Hvad er din overraskelse?
Min overraskelse handler om mig.
Jeg planlægger en hemmelig lancering
af min nye virksomhed. Jeg har holdt det hemmeligt,
fordi jeg ikke tror, Bliss bliver særlig begejstret.
Efter alle de dates
fortalte jeg Azra, at jeg ville have en med samme tro.
FARHANA BODI
Så i dag skal jeg møde en, som Azra har bedt mig møde.
Har jeg noget at miste?
-Hej. -Går det godt?
-Jo tak. -Mohammad Ali.
-Godt at møde dig. -Godt at møde dig.
Okay.
-Og du er? -Kender du mig ikke?
Ikke dit navn. Jeg glemmer den slags.
-Kender du det ikke? -Jeg har ikke spurgt.
Måske foregiver han ikke at kende mit navn.
-Tag din telefon. -Hvorfor? Du er her.
Du skal google mig.
Glem navnet. Nu er vi videre.
Godt.
Jeg hedder Farhana.
Han viste bare attitude,
men han så godt ud, så okay.
Fortæl mig mere om dig selv.
Jeg er professionel bokser.
-Du ligner ikke en bokser. -Så googl mig.
-Hvor længe har du været i Dubai? -Næsten 20 år.
Okay. Jeg har været her i 16 år.
Men ingen ser mig. Jeg går ikke ud.
Du virker som en, der ikke går op
i udseende og mode…
-Kan du da ikke lide mit tøj? -Det har jeg ikke sagt.
Jeg vil ikke prale. Jeg er meget modebevidst.
-Er du? -Ja.
Jeg havde forventet, at han ville møde op
i pæn skjorte og bukser.
Ikke at jeg ikke kunne lide hans look. Det klædte ham fint.
Fortæl mig om dig.
Jeg har en dejlig søn. Han er syv, og han er hele mit liv.
Jeg datede en enlig mor i fire år.
Det, der er med enlige mødre,
er, at de altid vil prioritere barnet højest.
Hvad er din type? Kan du lide min stil?
-Kan du lide folk som mig? -Du ser godt ud, ja.
Interessant.
Du virker rar.
Jeg troede først, du var den næsvise type.
Så jeg vidste ikke, om du var min type,
men jeg synes, snakken har været god.
Jeg kan lide udviklingen.
Så jeg vil gerne lære dig at kende.
Lad os gøre det, og så må vi se.
-Det er fint med mig. -Ja.
Han får chancen for at blive min ven først.
Så ser vi, hvad der sker.
Det er vores anden dag i Indien.
Safa og jeg mødtes til morgenmaden
og talte om, hvordan vi skulle angribe missionen om at finde Fahad.
-Godmorgen. -Hvad er det?
Pludselig kommer der en tiger ind i lobbyen.
Seriøst?
-Vi skal jo falde i med mængden. -Jeg har også noget. Se.
Så han ikke genkender os.
Hvis vi nu løber ind i ham eller andre, han kender.
Så gør vi sådan her og møder ham sådan her.
-Vil du se min? -Ja.
Nej, nej, nej.
Du kan jo ikke se noget.
Min dragt er i øvrigt udsolgt.
Så jeg kan ikke være den eneste med samme tanke.
Der må være andre kvinder, der dækker deres ansigt
i en heldragt for at fange deres mand.
Fahad skrev i morges.
"Jeg savner dig sådan. Jeg var nødt til at rejse."
Skal jeg bare svare, at vi er her?
Nej. Hvordan tror du, han reagerer?
Hans reaktion holdt mig vågen hele natten.
Tror du, han bliver sur?
-Jeg har aldrig prøvet det før. -Det kommer an på, hvad han laver.
Det er nok mere,
om han ser det som en overraskelse eller…
-…tillidsproblemer. -Et baghold.
-Hvorfor tager han altid væk fra Mumbai? -Hvor langt?
To timer.
Han fortsætter bare. Hvor skal han hen?
Skulle han blive, hvor han var?
Er Fahad et bjerg eller et træ? Jeg forstår det ikke.
Lad os tage nogle snacks med.
-Er de til os to? -Ja.
Jeg fik følelsen af, at vi skulle sidde i et udkigstårn i syv-otte timer
og vente på at spotte Fahad.
Jeg har madkasse med.
Jeg skal ikke sulte på missionen.
Missionen er begyndt.
Fortsæt ligeud.
Ligeud.
Det var her, han var i går,
og nu er han et andet sted.
Jeg skal finde ud af, hvad det andet sted er,
men de ligger tæt.
Forstår du?
Hvorfor er du i bevægelse? Jeg kommer efter dig, Fahoud. Vent.
Ja, tak.
-Hvad så? -Hej.
Hej.
Jeg har en stor koncert på vej på Coca-Cola Arena.
Sangen er klar.
Nu skal LJ øve sine dansetrin. Det bliver fedt.
Fire, fem, seks, syv, otte.
En, to, tre, fire, fem, seks…
Jeg kan kun se blå himmel i dag
LJ kan sine dansetrin.
Den pige kan danse.
Hun performer med mikrofonen og alt muligt. Det er fedt.
Sådan, LJ.
-Du er god. -Tak.
Når du at blive klar, hvis vi fortsætter sådan her?
Hvis vi øver hver dag, skal det nok gå.
Jeg glæder mig.
Det går godt.
Det bliver en fremragende optræden.
Det bliver så godt.
-Perfekt. -Jeg må sige,
at du har fået mig ind i noget, jeg brænder for. Tak.
-Hvor dejligt, LJ. -Tak.
Jeg har altid haft en performer i mig.
Men jeg har aldrig vist den.
Jeg har holdt det for mig selv.
Du må ikke sige noget i gruppen…
Jeg siger ikke noget.
Jeg har virkelig lyst til at sige det.
Men jeg lover at holde tæt.
Men hvordan går det med dig? Efter hændelsen hos Mona.
Altså…
Det var verdens værste idé.
Hvorfor skal jeg altid være fredsmægler
og hjælpe folk med at blive venner?
Bare lad det køle ned,
og så må de løse det, hvis de vil. De er voksne mennesker.
Jeg tror helt ærligt, kapitlet er lukket.
Jeg er færdig. Ikke mere fredsmægleri.
Hvis I vil have fred, så står I selv for det.
Hvad sker der forresten med Danya?
Aner det ikke.
Hun arrangerer en begivenhed, som jeg ikke må vide noget om.
-Ved du ikke noget? -Nej.
-Nå! -Ja.
Jeg ved ikke.
Burde jeg ikke vide det som hendes mand?
Det er et par dage før koncerten.
Så jeg sagde, jeg ikke manglede overraskelser.
Men hun siger ikke, hvad det er.
Partnere og elskere skal bygge sammen
og støtte hinanden, ikke have hemmeligheder.
Jeg må bare sige, at jeg forstår DJ Bliss.
Han havde en pointe.
Hvis jeg kom i bil,
ville Fahad vende sig om og vide, at der kom nogen.
Så vi har bestilt en tuktuk.
Bare en tilfældig tuktuk, der kører… der, hvor han nu er.
Halløj.
Hej.
-Her? -Ja.
Hurtigt.
Fart på.
-Hvad betyder "jildi"? -"Hurtigt".
Javel.
Hurtigt!
NEELAMS GÅRDHUS
Imran og Rishi var mine forlovere til vores bryllup,
og begge er gamle barndomsvenner.
Jeg er glad for at se dem.
Da vi var børn,
tog jeg og mine søskende ofte til Kandla,
fordi det lå tæt på Mumbai.
Der fik vi mange minder.
Nu er det syv-otte år, siden vi har været der.
Ingen fra din familie har været der.
Jeg er tit inde ved siden af, men her er der ingen.
Min far efterlod os et gårdhus.
Ingen har taget sig af det, så det ligger i ruiner.
Så jeg tænkte, vi kunne fikse det.
Så Imran foreslog at tage ud på et resort i Karjat
for at se på et par huse.
Så kunne vi få noget arkitektonisk inspiration.
Du har en stor opgave i at få Safa med til Mumbai.
Den svære del er at efterlade Safa i Dubai.
Hun vil ikke være alene. Hun synes, jeg er for længe væk.
Det er vel frygten for det ukendte.
Måske vil hun ikke føle sig fortabt et nyt sted.
Så er vi her. Det er her.
Jeg vil gerne vise børnene Mumbai.
Tag Safa og børnene med på ferie.
-Så kan du høre hendes mening også. -Stop, stop, stop.
Det føltes bare underligt. Hvad laver Fahad her?
-Hvad laver han? -Det ligner forretningsaftaler.
Jeg lod ham ikke se mig med det samme.
Jeg ville holde lidt øje og se, hvad han lavede.
Hvem er han sammen med? Hvorfor er han her?
Det handler ikke om Safa.
Det handler om at vise børnene, hvad de kommer af.
-Hvorfor skal det altid handle om Safa? -Hvad laver han?
Måske forhandler han?
Jeg kunne ikke mere.
Jeg ville vide, hvad der foregik.
Så hun gik derhen.
Se lige. Der kommer et dyr bag dig.
Hvad fanden?
Der var et dyr, og jeg genkendte tasken.
Hvad laver du her?
Hvad foregår der? Hvem er det?
Han køber huset.
Okay, det er Safa. Hvad i helvede laver hun her?
Hvad fanden? Sig dog, du kommer. Så havde jeg hentet dig i lufthavnen.
-Hvem er sammen med børnene? -Min mor.
Han vil have os til at flytte hertil.
-Hej. -Er det rigtigt?
Zeina ser på mig, som om jeg er en af de typer,
der er konen utro eller sådan noget.
Sådan, "goddag"… Altså, hvad er det, der foregår?
-Hjælper I ham med at købe huset? -Han kigger på designet.
-Til inspiration… -Fordi vi skal flytte hertil.
Jeg vidste, du ville flytte hertil.
Der er ingen, der flytter hertil. Slap af.
-Hvorfor er du her så? -Zeina, sig det.
Jeg håber ikke, jeg mister Fahads tillid.
-Hvem er her ellers? -Hvem skulle det være?
Det er ikke tillid. Det er "skal"-problemer.
Jeg "skal" vide alt om dig.
-Fald lidt ned. -Se, om der er nogen.
Hvem skulle jeg finde?
-Hallo. -Her er ingen. Kun mænd.
Det er jo Fahad. Han er en god fyr.
Han elsker sin familie og sin kone. Hvorfor er vi her?
Det eneste, jeg kunne genkende, var hendes taske.
Jeg så tasken og tænkte: "Jeg aner ikke, hvem det er."
Ser man ikke den slags tasker i Mumbai? Jeg ved det ikke.
Jeg tror, det er hormoner. Hun tænker ikke klart.
Hun får ikke et klart billede af, hvorfor vi er her.
-Hvorfor tager du familiens beslutninger? -Det gør jeg ikke.
Jeg ved godt, hvad du har gang i. Jeg er ikke dum.
Hver gang jeg kigger, er du uden for Mumbai.
Du er ikke usikker. Hvorfor gør du det her?
Placeringstjenesten er til nødstilfælde…
Det blev det, da du ikke tog telefonen.
Det er ikke et nødstilfælde.
Det ville være, hvis jeg sagde, jeg skulle ud at flyve og så forsvandt.
Jeg fortryder ikke hendes adgang til appen.
Men det var ikke, så hun kunne stalke mig med mine venner.
Det er ikke en god, sund adfærd.
Jeg kigger på design. Jeg har et gårdhus i Kandla,
-som jeg vil… -Har du skrevet under?
Lad mig så tale ud!
Gårdhuset i Kandla. Jeg tænkte,
vi kunne få inspiration fra andre gårdhuse,
så det kan blive pænt.
Vi talte i morges. Synes du, det her er i orden?
At du bare kommer anstigende uden at sige det.
-Hvorfor skjuler du ting? -Det gør jeg ikke.
Jeg har sagt, ingen har været der i otte-ni år.
Det har jeg sagt.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Han er den bedste mand og far.
Han har ikke gjort sig fortjent til det her. Det er mig.
Jeg har bare en trang til at vide, hvad der sker.
Stop den adfærd.
-Hvad er det for en mundering? -Det skulle være camouflage.
-Camouflage? -Så jeg kunne fange dig.
Du er i junglen, ikke ørkenen.
Alt er grønt. Ikke brunt.
-Synes du ikke, det er romantisk? -At du gør det her?
Hvem ved, hvad hun tænker? Jeg gør ikke. Men min kone kan gøre, hvad hun vil.
Kom her. Jeg elsker dig.
Jeg har savnet ham, så det var godt at se ham
og vide, at alt var i orden.
Vi er tilbage i Dubai.
Kris har fødselsdag,
så jeg har arrangeret surprisefest med bowling og spillehal.
TILLYKKE
Kris Fades fødselsdagsfest er en overraskelse.
Han ved intet.
Dresscoden er gadestil.
Vi ankom og ventede på Kris og Brianna.
Jeg var ligeglad med, om Hanna eller Zeina var der,
for dem, jeg ikke bryder mig om, eksisterer ikke.
Det er første gang, jeg ser Ebraheem,
siden han ville slås med mig.
Om han er der eller ej, vil jeg ikke have noget med ham at gøre.
-Hvor er Safa og Zeina? -I Indien.
Hvad laver de der?
-Turistferie. -Skønt.
-Det lyder da dejligt. -Er Zeina ude at rejse?
Ja.
Bravo.
I begge er single i dag.
Din kone er i Indien, og din er i London.
Vi må holde øje med dem. Det er vores venners mænd.
Skal vi tage ud?
Kris troede, det ville være en lille middag
med mig, pigerne og hans forældre.
Han vidste ikke, at hans venner også var der.
Han kommer, han kommer.
-Tak. -Tillykke, Kris.
-Tak, fordi du kom. -Tusind tak.
Hej med jer.
Hvordan har du det?
Fint. Et år ældre.
Det var Briannas værk. Jeg blev faktisk overrasket.
Jeg vil fortælle noget. Jeg har været hos matchmaker.
Seriøst?
Hvorfor dog det?
Hvis Farhana mangler en mand, skal hun sige det til mig.
Jeg kender masser.
Men at hun har involveret en fremmed…
Jeg er ikke fan.
-Hun er den bedste matchmaker. -Fortæl.
Hun satte mig sammen med en.
Vi var ude at spise. Han virker som en god fyr.
Så nu lærer vi hinanden at kende.
Hvad er hans arbejde?
Han er bokser fra Iran.
-Er det Mohammad Ali? -Kender du ham?
Jeg kender ham godt.
-Er han en god mand? -Gør du?
Mo er meget nede på jorden. Stille og rolig.
Det er Farhana ikke.
Tillykke til dig
Vi har bowling, arkadespil.
Vi har det hele. Vi skal have det sjovt.
Kom så.
Ja.
Vi har fået god mad, hygget os, spillet spil.
Jeg er heldig.
Efter vores date har jeg og Mo besluttet at lære hinanden at kende.
Han skal vide alt om mig.
Så i dag er min mor i Dubai.
Jeg vil lave noget med mor og Aydin.
Hej, venner.
-Sig hej, mor. -Hej.
-Sig hej, Aydin. -Sig hej.
Jeg har inviteret ham, så han kan hilse på Aydin og min mor.
Jeg er tilbage om lidt.
Mo skrev, at han var nedenfor, så jeg gik derned.
Jeg ville også se hans bil, for jeg elsker biler.
Han har bare at have en flot bil. Ellers er det slut.
-Hej, hvad så? -Hej.
Fed bil. En personlig favorit.
-Jeg elsker en G-Wagen. -Tak.
Der vandt han nogle point. For hans bil er rigtig flot.
-Hej, mor. Det er Mo. -Mo. Goddag.
Og det er Aydin. Sig hej til Mo.
-Han har travlt. -Aydin. Hej.
Det er et stort skridt at møde hendes familie,
kun anden gang vi ses, men af respekt sagde jeg okay.
Lad os tage et billede sammen.
-Kom, Aydin, inden vi skal… -Han ser stilet ud.
Ja, fordi jeg styler ham.
"Aydin ser godt ud." Ja, hallo. Hvad med hans mor?
-Hvor er du fra? -Iran.
-Må jeg høre dit navn? -Mohammad Ali.
Men alle kalder mig Mo Ali eller Ali.
-Bokseren. Dig kender jeg. -Ja, præcis.
Hendes mor så faktisk utrolig sød ud.
Og at hun spurgte ind til mig, viser, at hun ikke var ligeglad med mig.
Kan du nævne noget i et forhold,
som du slet ikke kan tolerere?
Unødvendige diskussioner, unødvendigt drama…
Der er drama overalt. Drama er normalt.
Det er lige det. Jeg lever et dramafrit liv.
Så er jeg den forkerte, for drama følger mig overalt.
Hvad synes du om min stemme? Nogle finder den sexet.
-Hvad synes du? -Jeg synes, den er fin.
-"Fin"? -Ja, den lyder fin.
Den mand… Hvem tror han, han er? Han giver ikke ved dørene.
Er du i mit liv, skal du vide, hvem jeg er.
Du skal komme og se mig træne en dag.
-Det vil jeg gerne. -Det skal du.
Jeg har set hendes søn og mor.
Jeg gjorde den indsats, så hun skal komme og se mig bokse.
Jeg er nødt til at gå, men vi ses snart…
-Ja, da. -Pas på dig selv.
At han gør en indsats, betyder, at han nok kan lide mig.
Men han vil ikke vise det.
Jeg skal gøre klar til Danyas begivenhed, hvor der kommer en annoncering.
Ingen kender til den.
Så vi skal tjekke den overraskelse ud.
I dag kommer min lancering.
Ingen aner, hvad der skal ske.
Din kone giver ingen ledetråde.
Jeg har tjekket alt…
Ved du virkelig ikke, hvad overraskelsen er?
Jeg sværger, jeg ved intet.
Jeg har frabedt mig overraskelser, jeg ikke kan lide,
her to dage før min koncert.
-Okay. -Alle overraskelser er ikke gode.
-Det ved vi. -Det varierer.
Vildt, hun også overrasker dig.
Det er det, der sker efter mange års ægteskab.
Mere eller mindre.
Jo flere der spørger mig, hvad overraskelsen er,
og det irriterer mig mere og mere.
Nu vil jeg gerne selv vide det,
så hvad er overraskelsen?
Først vil jeg gerne sige tusind tak,
for jeg ser en masse mennesker, jeg elsker.
Jeg har holdt på hemmeligheden over for min sjæleven og ægtemand
i lang tid.
Det har kostet blod, sved og tårer,
for det var svært at være mor og hustru.
Så uden yderligere omsvøb vil jeg bede jer følge med,
så I kan se afsløringen
af den hemmelighed, jeg har haft i snart et år.
Jeg slapper bare af.
Det skal nok gå.
Tre, to, en.
Jeg elsker det.
Hvor er de flotte.
En ny virksomhed.
Dobbelthælede sko.
Jeg har en partner,
som viste mig en prototype på et par dobbelthælede sko.
Det skulle jeg være en del af. Jeg har også investeret.
-Vi er stolte af dig. -Tusind tak.
Jeg ved, jeg har gang i mange ting,
men jeg tror på mit potentiale,
og jeg tror på, jeg kan det her.
Danya så på mig, som om hun ville sige:
"Se bare. Du sagde, jeg ikke kunne. Nu har jeg modbevist dig."
Marwan var irriteret. Han havde det ikke godt med det.
Godt arbejde.
-Jeg er stolt af dig. -Tak.
-Tillykke. -Tak.
-Kan du lide dem? -De er helt unikke.
Ærlig talt…
…var det et dårligt tidspunkt.
Det var en dårlig overraskelse.
Det kunne have ventet et par dage.
Men når koncerten er afviklet,
skal vi to tale sammen.
Jeg glæder mig til at vise Zeina den traditionelle indiske mad.
Fahad har valgt et dejligt sted.
Fed indretning. Man kan se ud over byen.
Hvordan skal jeg have det med Fahad?
Han mistede helt stemmen.
-Nej. -Jo. Fahad er en gentleman.
Han bliver aldrig vred foran andre.
Men han var da lidt oprevet.
Surprise.
Jeg har en overraskelse.
-Han har da mistet stemmen. -Som sagt.
Er det en undskyldningsgave?
Kunne du ikke lide min romantiske gestus?
En orange æske.
Jeg elsker orange æsker.
Dejligt at se, at alt er godt.
En ting, hun elsker højere end mig, er orange æsker.
-Sikke en farve. -Og størrelse.
-Fahoud. -Tak, skat.
-Blå. -Som et tegn.
-På hvad? -At vi får en dreng næste gang.
-En dreng? -Ja.
Jeg har blåt på.
Det betyder ikke, at jeg får en dreng…
Jeg begynder at se mønstre overalt. Blå. Dreng.
Hvilken bil blev din barselsgave?
En G-Wagen. Jeg kørte i dem alle.
Ferrarien var for lav.
Jeg elsker G'ens stil. Det føles som en "mor"-bil.
Efter alle de gaver er der stadig noget, jeg ønsker mig.
Noget, Fahad skal være med på.
Uden stemme siger du måske ja til alt?
Det er hårdt at tale, så gør sådan her…
-Bare nik. -Ja, det er perfekt.
Hvad mere vil du have?
Hvad er det, du vil have?
Det er den operation.
-Unødvendigt. -Jeg får den lavet.
Det er unødvendigt.
Efter man har født,
er der meget hud og andre følger ved en fødsel,
og jeg har lidt problemer omkring kejsersnitsområdet.
Det skal rettes kirurgisk.
Hun er smuk. Hvorfor vil hun det her?
Det er et helt normalt indgreb.
-Man kalder det en "mor-makeover." -Ja.
Jeg vil gerne være et lys.
Jeg vil inspirere mødre, for jeg ved, hvor vigtigt det er at…
-Med en operation? -Ja.
Fahad siger altid nej.
Han siger: "Nej, nej, nej…" Og så siger han ja.
Vi er vist på sjette nej, så der er fire tilbage.
Vi må se.
Grunden til, at jeg havde drengene med ude at se på husene,
er, at jeg vil renovere gårdhuset.
Efter mor døde, har ingen været der.
Det er ikke blevet holdt ved lige, så det vil jeg gøre.
Jeg vil have Alina og Ayana med
og vise dem, hvor vi kommer fra.
Hvor stor er garderoben?
De her sarier fylder altså meget.
Tanken er, at de kan komme i kontakt med kulturen.
De kan møde familien, og de kan komme her
og få deres egne minder.
Vi har da et godt liv i Dubai.
Men det er også noget, der kan vise Alina og Ayana
noget af den indiske kultur
og give dem nogle oplevelser, vi også havde som børn.
Jeg vil gøre noget klart.
Jeg elsker Indien, og jeg vil gerne bo ét sted,
om det så er her eller i Dubai.
-Men ikke begge steder. -Du har jo ikke prøvet.
Lad os prøve nogle dage, så uger, så måneder.
Vi gør det langsomt.
-Kan du se? -Ja, der var den sande Fahad.
Han lokker mig. "Det er bare et par dage."
Han presser på.
"Ud i gårdhuset." Og så sidder man der.
"Pak taskerne. Vi skal afsted."
Jeg har altid elsket stabilitet,
og det skræmmer mig,
at vi ikke vil have en stabil rutine.
-Kunne du lide skoene? -Meget.
Jeg ville ønske, alle kunne fejre det med mig.
For at være ærlig
ville jeg også ønske, alle var her. Også Safa, Zeina…
Det bedste, der skete den anden dag,
er, at du ikke blandede dig.
Jeg ønsker fred i vennegruppen.
Jeg gider ikke skændes mere.
Det, der er sket i vennegruppen, har stået på i et år.
Hver gang vi vil løse det, lykkes det ikke.
Nu er jeg et nyt sted, hvor jeg ikke gider have fjender.
Jeg vil være på god fod med alle.
Når Marwan er på god fod med særligt Zeina,
som du har haft problemer med, bør du tage samme standpunkt.
Jeg tror, vi skal sætte os og snakke,
for siden hændelsen for et år siden
har vi ikke siddet og snakket sammen.
Jeg tænker på det hver dag. Men egoet kommer i vejen.
Det, der skete den dag på kontoret, gjorde meget ondt på os alle.
Nu ved jeg, at vi skal tage den kvinde til kvinde,
bare os to, og tale sammen.
Jeg håber, hun er åben for at lytte.
Jeg vil sige noget. Vi var til Kayali-begivenheden.
Det var virkelig væmmeligt.
-Hvorfor blander Bliss sig? -Han er fredsmægler.
Så han kan tale med Ebraheem og slutte fred med dig,
men ikke tale med sin egen kone?
Hundred procent.
Jeg har fundet ud af, det ikke nytter at tale med de mennesker.
Det er formålsløst at fornedre sig til deres niveau.
Jeg er ikke interesseret i dem.
Jeg er åben for en samtale
og for at undskylde for det på kontoret.
Jeg kommer med fred og glemmer mit ego. Det er planen.
Jeg vil undgå at sidde sammen med dem
og prøve at skabe fred.
De skal undskylde for deres åbenlyse hensigt
om at såre mig.
Jeg godtager ingen undskyldning, medmindre de tigger om det.
Tekster af: Flemming Dørken