‏אתה מעצבן אותי. ‏-אתה רוצה לעשות משהו?
‏זיינה. ‏-הינה איברהים.
‏יש מריבה. טוב, יש בחוץ מריבה.
‏מריבה?
‏הינה איברהים האמיתי. כולם רואים.
‏זאת האמת.
‏אני נלחם על אמונתי. ‏-קראת לאשתי כלבה.
‏תגן על אשתך. תעשה משהו.
‏מאוחר מדי להיות גבר.
‏היית צריך להיות גבר לפני כן. ‏אבל אם תרצה להיות גבר, אני פה.
‏אני תמיד פה, מוכן להראות לך ‏מיהו הגבר האמיתי.
‏בלי להעליב, אבל בבקשה, די עם זה.
‏חבר'ה, די.
‏הוא לא ייגע בך וילכלך את הידיים.
‏כולם רואים. זה איברהים. ‏-כן, זה אני.
‏הוא חשף את אופיו האמיתי.
‏- ח'אנה קאזי -
‏הוא היה אלים.
‏בבקשה… ‏-בואו נתווכח בחוץ…
‏החלטתי לא להתערב בזה.
‏איברהים יכול להגן על עצמו. ‏הוא ישות עצמאית.
‏אני ישות עצמאית.
‏הוא חלאה שרק רוצה תדמית נקייה.
‏ח'אנה, די.
‏אתה זה שחי את החיים הגבוהים, מנהל המלון.
‏די. ‏-לכי.
‏מגיש קפה.
‏אי אפשר להשוות בין תפוחים. ‏חבר, יש הבדל עצום.
‏אתה ואני שונים לגמרי. ‏אל תשווה את עצמך אליי.
‏חבר'ה… ‏-תתבייש לך.
‏חבר'ה, תירגעו. ‏-בבקשה… מה זה?
‏תקשיב, חבר. ‏-זיינה…
‏סליחה, לא הבחנתי בידך.
‏לא התכוונתי. אבל די, מספיק.
‏זו עליית מדרגה. בבקשה. ‏-בוא נדבר על התקרית עכשיו.
‏לא ולא. הכול התערבב ביחד.
‏אתה עלית על הבמה, התנצלת התנצלות עלובה.
‏לחצתי את ידך… ‏-לא נכון.
‏תפסיק. אני מדבר אליו. אל תתערב.
‏אל תפנה לעברו אצבע.
‏מה קרה הרגע?
‏בעלי רב. מה לעשות?
‏לא. הוא ניסה לעזור להם להשלים.
‏ברור שהוא ניסה לעזור להם להשלים.
‏אבל… יש לי הרגשה שאיברהים אמר משהו.
‏חבר'ה! ‏-לא בא לי לדבר איתך.
‏תנו לי לסיים את השיחה. ‏-ח'אנה, בבקשה.
‏בא לך להיות גבר? בוא נראה.
‏התאכזבתי מאוד מאיברהים.
‏באמת חשבתי שהוא השתנה ורצה להשתפר, ו…
‏בוא נראה מה יש לך לומר. קדימה.
‏אלוהים. ‏-אתה קמת והתנצלת.
‏זיינה קמה וחיבקה אותך. ‏-תחלצי אותו מזה.
‏אמרת שעל צעד שלה, אתה תעשה עשרה.
‏אמרתי. ‏-נכון?
‏ומה עשית לאחר מכן? ‏-מה הטיעון פה?
‏הטיעון הוא שהחלטת לא לעמוד בהבטחה שלך.
‏אתה ילד. בחיים לא תשתנה. ‏-טוב, נו?
‏נפלתי פעם, תתבייש לך.
‏נפלנו פעמיים… ‏-טוב, נו?
‏…נצא אידיוטים. ‏-טוב, נו?
‏נו מה? ‏-מה אתה רוצה?
‏תרדו מזה. אל תנסו לחבר בינינו שוב.
‏למה לא לנסות לדבר על זה?
‏אתה לא מקשיב. אתה מתנהג בילדותיות.
‏מה קרה? ‏-אל תידחף לנו לחיים.
‏לא נדבר איתך שוב.
‏לאיברהים יש תסביך נחיתות,
‏והוא כל הזמן מחפש תשומת לב. תניח לנו.
‏איזה חלאה. ‏-לא רציתי שכל זה יקרה.
‏סליחה, ח'אנה. ‏-מה קרה עם ההתנצלות?
‏כשמישהו צועק ומפנה אצבע לעברי, ‏אני חייב להתגונן.
‏בעיניי זה לא נגמר.
‏אל תעמיד פנים בפניי
‏ותתנהג בצורה שונה לגמרי, כי אתה צבוע.
‏אבל היית מוכן להתנצל.
‏למה לדעתך התיישבתי? ‏-אז איך זה… רק שנייה.
‏אין פה השכנת שלום, תשמעו לי עכשיו. שלום…
‏אין שלום. זה גמור.
‏- דובאי בלינג -
‏זה ממש רע. ‏-הוא רצה להתחיל מריבה.
‏חבל שלא הרבצת לו. ‏-לא.
‏בחייך. ‏-אני יודעת. עצרתי אותם. אבל זה הגיע לו.
‏אני לא שם קצוץ על שלום. ‏אני לא שם קצוץ עליו או עליהם.
‏לא נדבר איתם יותר. זהו.
‏לדעתי המצב בין זיינה ואיברהים חסר תקנה.
‏זה מקרה אבוד, ואת מה שניסיתי להשיג, ‏לא הצלחתי להשיג לצערי.
‏אני מרגישה כמו אידיוטית שניסיתי בכלל.
‏אני לא רוצה שהוא יתנצל בפרטיות.
‏אתה רוצה להיות גבר? תתנצל מול כולם.
‏הוא כבר קם והתנצל מול מאות אנשים.
‏ואם התנצל, זה רק כדי לתקן את תדמיתו.
‏אם מישהו בא אליי ומפנה לעברי אצבע,
‏גם במצב הכי גרוע שלי, אם אני גוסס וטובע,
‏אני אקום ואנשוך אותך, כי לא באים הנה…
‏וללחוץ עליי במחשבה שאתה מעליי…
‏אתה שום דבר בעיניי. שום דבר. ‏-טוב.
‏זיינה התחילה. קוראים לי איברהים ‏וזאת הלשון שלי. תיזהרו ממנה.
‏אתה משליך אבן, אני יורה טיל. ‏מותק, זה איברהים.
‏לא מדובר בילד. לא מדובר בח'אנה. "ח'אנה".
‏אילו עשה משהו, היה עושה משהו. ‏אבל הוא לא יכול.
‏אני לא רוצה לראות אותו יותר בחיים, ‏ולא לשבת איתו ליד אותו שולחן.
‏נקודה. זהו זה.
‏את יודעת טוב יותר. ‏-נקודה.
‏איברהים רוצה להתנצל, ובו בזמן לא רוצה.
‏אז יצאה התנצלות עלובה.
‏לא אכפת לי לראות אותו באירועים. ‏לא אכפת לי.
‏שהוא ירעד, לא אני.
‏נעלה את זה בטוויטר. ‏"איברהים ביטל את זיינה".
‏ביטלתי אותה. אני לא שם קצוץ. זהו.
‏איברהים אל-סמדי…
‏הוא בן של מלך ובן של מלכה,
‏לפיכך אני נסיך,
‏ואת בסך הכול ‏האחות החורגת המרשעת והרעה של סינדרלה.
‏באמת חשבתי שמשום שאיברהים נשוי עכשיו…
‏שהוא ישנה חלק מדרכיו.
‏אסור לזלזל באיברהים.
‏לא קל להתמודד עם איברהים.
‏- אל-ג'יי עדאדה ‏אשת חברה -
‏הוא ידיד שלי, אבל אני רואה ‏שאין לו כוונות טובות.
‏תמיד צריך להעדיף ‏מילים טובות על פני מילים רעות.
‏להגיד, "נכון שאתה לא סובל אותי, ‏גם אני אותך"?
‏קודם כול, זה לא ראוי.
‏זיינה…
‏זה כאילו היא חטפה עוד אגרוף בפנים ממנו.
‏כשנותנים למישהו כמה הזדמנויות
‏והוא נשאר עקשן ומסרב להשתנות
‏או שהאגו עומד בדרכו, זהו זה. צריך להפסיק.
‏העניין סגור. ‏-בדיוק.
‏יש אנשים שנהגתי לחשוב
‏שהם ראויים לכבוד, להערכה, למאמץ ולזמן.
‏אבל דרושה רק תקרית אחת
‏בינם לבין מישהו אחר ‏כדי לחשוף את אופיים האמיתי בפניי,
‏ולגרום לי להבין שהם עבדו עליי.
‏פעם ראיתי אותם דרך מסכה,
‏אבל התברר שזו הייתה מסכה מזויפת.
‏איברהים!
‏אני רוצה לדבר עם איברהים.
‏רציתי להבין מה… איך זה קרה בכלל.
‏אני לא יודעת מה עמדתי כלפיך עכשיו. ‏-זה תלוי בך.
‏בחיים לא אסית אותך נגד איש. ‏-אני יודעת.
‏אם ספא חוששת ליחסים שלה עם זיינה, ‏אז שתלך לזיינה.
‏אם אאבד את ספא בסוף, זה אומר שאבד לי משהו?
‏נהפוך הוא, הרווחתי את עצמי.
‏אני בעד השלום. אבל אם… ‏-אין תחושה כזו.
‏ספא, אם מישהו רוצה להיות אויב, ‏חופשי. בבקשה.
‏אני מרגישה קצת טיפשה, בכנות, ‏כי באמת הרגשתי…
‏שאיברהים השתנה.
‏זה איברהים האמיתי, גבירותיי ורבותיי.
‏פהאד בהודו.
‏אני מביטה ביישומון. הוא במומבאי.
‏אני מנסה לצלצל אליו והוא לא עונה.
‏עכשיו אנחנו בטיסה למומבאי.
‏אחרי מה שקרה באירוע של מונה,
‏לא האמנתי שאנחנו באמת טסות להודו.
‏חשבתי שהיא הגזימה כשהיינו באירוע של מונה.
‏אני מתרגשת מאוד.
‏לפעמים, כשאת משוגעת, את צריכה חברה משוגעת.
‏אני פה בגלל ספא. אז נראה מה יצא מזה.
‏- מומבאי - הודו -
‏סוף סוף אנחנו במומבאי. ‏נכנסנו למכונית ואנחנו בדרך למלון.
‏אנחנו מטיילות ביחד. ‏-כן. "צמד החמד".
‏בכנות, הייתי זקוקה לחופשה הזאת.
‏כן, גם אני. ועם כל הדרמה עם איברהים, באמת…
‏איך הוא מזלזל בח'אנה?
‏והצבע הירוק על הראש שלו… ‏הוא נראה כמו מלפפון.
‏למען האמת, די התנתקתי שוב, כי כאילו…
‏דרמה רודפת דרמה, וחשבתי, "מה קורה פה?
‏"איפה איברהים שהכרתי?"
‏אלוהים. ‏-מה קרה?
‏אני לא מוצאת אותו. תראי.
‏משהו ממש שונה במיקום הזה.
‏תראי. למה הוא שם? למה הוא יצא ממומבאי?
‏את תשברי את הציפורניים. ‏-אבל למה הוא שם?
‏יישומון המעקב הזה הופך את ספא לפרנואידית.
‏"הוא יצא. הוא לא יצא. ‏הוא חזר. הוא הסתובב."
‏היא מטריפה אותי.
‏את לוקחת בחשבון את כל האפשרויות?
‏אילו אפשרויות? אני רעיית הליקופטר.
‏תני לי להסביר… ‏-מה זה?
‏רעיית הליקופטר פירושו שאת כל הזמן…
‏הליקופטר…
‏רעיית הליקופטר היא מישהי… שנוכחת.
‏היא לא רחוקה, רק מרחפת סביב,
‏מוודאת שאין לבעלה הזדמנות לפזול הצידה,
‏כי את כל הזמן על הראש שלו.
‏- מלון אוברוי - מומבאי -
‏הגענו לבסוף למלון והוא יפהפה.
‏שמו לי ולזיינה טיקה אדומה חגיגית.
‏אנחנו ממש סקסיות ככה, דרך אגב.
‏לא פלא שפהאד התחתן איתי, ‏כי אני סקסית כהודית. סקסית ממש.
‏האירוח היה מדהים.
‏הם הראו לנו את התרבות מהרגע הראשון.
‏מחר יהיה יום עוד יותר ארוך.
‏פהוד, אני מחפשת אותך.
‏- דובאי - איחוד האמירויות -
‏אז לו התקשרה אליי היום וביקשה להיפגש
‏ולדבר על כל מה שקרה ‏באירוע ארוחת הצהריים "יאם".
‏ואנחנו נלך להחליק על גלגיליות. ‏אני ממש מתרגשת.
‏אז מה שלומך, יקירתי? ‏-שלומי טוב.
‏נהנית מהאירוע? ‏-כן, מאוד.
‏מה חשבת? הכרת חברים חדשים?
‏דובאי קטנה, אז תמיד רואים ‏את אותם האנשים בכל מקום.
‏נכון מאוד.
‏היה ממש נחמד לראות שם את זיינה וספא ביחד.
‏השבח לאל. ‏-כן.
‏אבל שמעת רכילות פה ושם, נכון?
‏לא שמעתי כלום.
‏הייתה קצת דרמה. ‏-מה קרה?
‏בין איברהים וזיינה. ‏די-ג'יי בליס רצה שהם ישלימו.
‏אז הם יצאו למרפסת, ופתאום,
‏הבעיה ביניהם הסלימה.
‏שככה יהיה לי טוב. ‏-כן.
‏לפחות לא שמתי לב, וכן… ‏לפחות זה קרה בסוף, אני מניחה.
‏כן.
‏רציתי לדעת מה מונה שמעה ביום האירוע שלה.
‏מונה לא קלטה מה קרה.
‏זה לא השפיע על האירוע שלה, וזה מה שחשוב.
‏אז שנתחיל?
‏קדימה, כן. ‏-שאלוהים ישמור עלינו…
‏אלוהים, אני לחוצה.
‏את בסדר? ‏-אני בסדר, עד כה.
‏עד כה.
‏טוב, קדימה.
‏את יודעת שיש לי סוף סוף תצוגת אופנה.
‏כן, אני ממש מתרגשת. ‏-אם ירצה האל.
‏גם אני.
‏הרעיון לקולקציית האופנה בא מזמן.
‏זה היה כנראה החלום הראשון שלי,
‏עוד כשהייתי בבי"ס יסודי.
‏החלום שלי היה ללמוד ‏איך מייצרים ומעצבים בגדים,
‏ושבסוף תהיה לי קולקציה משלי שאנשים ילבשו.
‏אז זהו, אני חושבת שהגיע הזמן.
‏- בעקבות הארנב הלבן -
‏עצוב לי מאוד שאפספס את יום ההולדת של קריס.
‏תהיי בלונדון, נכון? ‏-כן.
‏כן, נכון. ‏-את הולכת?
‏כן, כמובן.
‏אפספס את מסיבת ההפתעה ליום ההולדת של קריס
‏שבריאנה מארגנת לו.
‏אבל אני צריכה לוודא ‏שאחזור לתצוגת האופנה של לוג'יין.
‏לא אוכל לפספס אותה.
‏אני כבר לא יודע מי רב עם מי.
‏אני לא עומד בקצב,
‏אבל אני רק יודע שיש לי בקרוב אירוע גדול,
‏ואני רוצה להתמקד בו.
‏דאניה איתי פה היום, ‏בדרך לפגוש את חברתי הטובה איב.
‏היא עובדת בתחנת רדיו.
‏אתם עם איב ב"הום ראן".
‏בהמשך יש לנו משהו מיוחד מאוד.
‏היא הציעה לעזור לי, בהכרזה בפני כל המדינה,
‏שאני מעלה מופע.
‏אם תרצו לחגוג בסוף השבוע הזה,
‏יצטרפו לתוכנית ‏אורחים מיוחדים שיספרו לכם הכול
‏על המסיבה הכי גדולה באיחוד האמירויות,
‏ואלה שני אורחים שתאהבו, מייד בערוץ ארבע.
‏שלום. מה שלומך?
‏ברוכים הבאים.
‏שלום. את יפהפייה. ‏-מה שלומך? מה המצב?
‏תודה.
‏אתה בסדר? ‏-משפחה.
‏אני מכיר את איב המון זמן, כידידים,
‏ומה שרבים לא יודעים
‏זה שאני ואיב הנחינו יחד תוכנית רדיו.
‏כאן 104.8, ערוץ ארבע. ‏היום זה יום מיוחד מאוד.
‏מי שמאזין מצטרף אליי, איב,
‏ולדי-ג'יי בליס ודיווה די.
‏תודה.
‏איך הולך? ‏-הכול טוב. נרגשים.
‏זה יום מיוחד כי יש לך ‏הכרזה ענקית לשתף איתנו, נכון?
‏נכון. ‏-מה קורה?
‏זה קורה לראשונה. ‏די-ג'יי מדובאי כמופע ראשי.
‏די-ג'יי בליס וחברים בהופעה חיה…
‏תן כיף, מותק. ‏-כן, באמת.
‏זה הרגע שלמענו עבדתי כל חיי.
‏זה המופע שלי. ‏זו הופעה חיה של די-ג'יי בליס.
‏אני הכי מתרגש.
‏אני רוצה גם להביע את אהבתי לדאניה, ‏כי גם את חלק מזה.
‏תודה. ‏-ובלעדייך, הוא לא קיים.
‏אני מרגישה שהמופע שבליס מרים
‏הוא כל מה שהוא עבד למענו כל הקריירה. ‏ואני גאה בו מאוד.
‏את תומכת בכל הכוח בגבר שלך. הוא תומך בך?
‏היו לנו קצת ויכוחים ‏בנושאים מסוימים שאני רוצה לעשות.
‏הוא לא תמך בי מאוד.
‏אבל אני חושבת, שלאורך הזמן, ‏בשכנועים וכדומה,
‏הוא מגלה יותר תמיכה.
‏דאניה עובדת על העסק שלה עם איברהים,
‏ואני נפגש איתה פחות,
‏אבל היא בפירוש ‏מעניקה לי את התמיכה הנחוצה לי,
‏בכל מה שנוגע למודעות, כך שאני שמח.
‏שמעתי שיש הפתעה. קדימה. מהי?
‏היא עצומה. ‏-זה…
‏כבר אפשר להגיד מהי?
‏בואי רק נגיד שזה יצ'פר אתכם בכיף.
‏אנחנו אוהבים לארח אתכם. אתם תמיד מוזמנים. ‏-תודה.
‏עוד לא סיפרתי לאיש ‏שאל-ג'יי תופיע במופע הזה.
‏מה ההפתעה?
‏אני לא יכול לספר לך. ‏-מהי?
‏את אוהבת הפתעות, לא?
‏אני אכן אוהבת הפתעות, ‏אבל אני גם אוהבת לדעת מהן.
‏לא ידוע לי מהי ההפתעה שלך. מה ההפתעה שלך?
‏מה? ההפתעה שלי קשורה אליי.
‏אני מתכננת אירוע השקה חשאי
‏לרגל העסק החדש שלי, ושמרתי אותו בסוד,
‏כי לדעתי בליס לא יהיה מרוצה מזה.
‏אחרי כל המפגשים האלה,
‏הבהרתי לאזרה היטב ‏שאני צריכה למצוא מישהו מאותה דת.
‏- פרחאנה בודי ‏אושיית רשת -
‏אז היום אני הולכת ‏לפגוש איזה בחור שאזרה ביקשה שאפגוש.
‏מה יש להפסיד?
‏שלום. ‏-מה שלומך?
‏טוב, ואתה? ‏-מוחמד עלי. מה המצב?
‏נעים מאוד. ‏-נעים מאוד.
‏טוב.
‏מה שמך? ‏-אתה לא יודע מה שמי?
‏אני לא יודע מה שמך. ממילא אני שכחן.
‏אבל איך אתה לא יודע? ‏-לא שאלתי.
‏אולי הוא העמיד פנים שהוא לא יודע.
‏קח את הטלפון שלך. ‏-למה לי? את פה.
‏אני רוצה שתגגל עליי.
‏תשכחי מהשם שלך. סיימנו את השיחה הזאת.
‏טוב, בסדר. ‏-טוב.
‏שמי פרחאנה.
‏הוא שיחק אותה חצוף,
‏אבל הוא בחור חתיך, אז חשבתי, "טוב".
‏תספר לי עוד קצת על עצמך.
‏אני מתאגרף מקצועי. אני מתאגרף למחייתי.
‏אתה לא נראה לי כמו מתאגרף. ‏-תגגלי עליי.
‏כמה זמן אתה נמצא בדובאי? ‏-כבר 20 שנה כמעט.
‏נחמד. אני פה 16 שנים.
‏אבל אף אחד לא רואה אותי פה כי אני לא יוצא.
‏אתה נראה כמו מישהו שלא ממש אכפת לו
‏מהמראה ומאופנה…
‏למה? את לא אוהבת את הלבוש שלי? ‏-לא. זה לא מה שאמרתי.
‏לא באתי הנה להתרברב במי שאני. ‏אני דווקא אופנתי מאוד.
‏באמת? ‏-כן.
‏ציפיתי שהבחור יגיע
‏בחולצה ובמכנסיים מחויטים.
‏לא שלא אהבתי את המראה שלו. ‏הוא היה מגניב. זה התאים לו.
‏תספרי לי על עצמך.
‏יש לי בן יפהפה, גילו שבע. הוא החיים שלי.
‏יצאתי ארבע שנים עם אם יחידנית.
‏העניין אצל אימהות יחידניות הוא…
‏שהילד שלהן תמיד בעדיפות ראשונה, ‏וככה זה חייב להישאר.
‏כן. אז מה הטיפוס שלך? ‏אתה אוהב את הסגנון שלי?
‏אתה אוהב אנשים כמוני? ‏-את נראית טוב. נחמד מאוד.
‏כן. ‏-מעניין.
‏אתה נראה בחור נחמד.
‏בהתחלה חשבתי שאתה חצוף וכאלה.
‏ולא ידעתי אם אתה באמת הטיפוס שלי,
‏כי אני חושבת שהייתה לנו שיחה טובה.
‏אהבתי את הכיוון שלה.
‏אז הייתי רוצה להכיר אותך, כמובן. ‏ובוא נראה, טוב?
‏נכיר זה את זה ונראה, אלוהים יודע.
‏טוב. כן, מקובל עליי. ‏-כן.
‏אתן לו הזדמנות להתיידד איתי קודם.
‏ונראה מה יהיה.
‏- מומבאי - הודו -
‏זה היום השני שלנו בהודו.
‏ספא ואני הסכמנו להיפגש לארוחת בוקר,
‏ולדון מה נעשה במשימתנו למצוא את פהאד.
‏בוקר טוב. ‏-מה זה?
‏לפתע פתאום, ראיתי נמרה באמצע הלובי.
‏ברצינות?
‏אנחנו צריכות להיטמע. ‏-גם לי יש משהו. תראי.
‏כדי שהוא לא יזהה אותנו. מי יודע?
‏למקרה שניתקל בו או במכר שלו,
‏פשוט נעשה ככה. נכון? ‏ונתפוס אותו ככה על חם.
‏את רוצה לראות את שלי? ‏-תראי לי.
‏לא ולא.
‏ואיך תוכלי לראות?
‏הבגד הזה, אגב, אזל.
‏אני בטוחה שאני לא היחידה שעושה את זה, כן?
‏בטח מסתובבות עוד נשים שמסתירות את פניהן
‏בסרבל ארוך שרוולים, כדי לתפוס את בעליהן.
‏פהאד שלח לי הבוקר הודעה.
‏והוא כתב, "אני מתגעגע אלייך. ‏נאלצתי לעזוב אותך".
‏וחשבתי, "שפשוט אגיד לו שאני פה?"
‏לא. חשבת מה עשויה להיות התגובה שלו?
‏לא. לא הצלחתי להירדם אתמול מהמחשבות על זה.
‏הוא עלול להתעצבן?
‏מעולם לא עשיתי את זה. אני לא יודעת. ‏-תלוי מה הוא עושה.
‏אני חושבת שזה תלוי יותר…
‏אם הוא יחשוב שזו הפתעה, או שהוא יחשוב…
‏שיש בעיית אמון. ‏-מארב.
‏למה הוא כל הזמן יוצא ממומבאי? ‏-לאן? לאיזה מרחק?
‏שעתיים.
‏הוא ממשיך לנסוע. לאן הוא נוסע?
‏את רוצה שהוא פשוט יגיד איפה הוא?
‏האם פהאד הוא הר? עץ? זה לא ברור לי.
‏בואי ניקח כמה נשנושים.
‏אלה נשנושים לך ולי? ‏-כן.
‏היא גרמה לי להרגיש ‏שנשב שבע או שמונה שעות במגדל שמירה,
‏ופשוט נחכה עד שנראה את פהאד.
‏יש לי קופסת אוכל.
‏לא אהיה רעבה ובלי תדלוק במשימה.
‏המשימה החלה.
‏תמשיך ישר.
‏זה המקום שהוא היה בו אתמול,
‏ועכשיו הוא נסע למקום אחר.
‏אני צריכה להבין מהו המקום האחר,
‏אבל הם קרובים זה לזה.
‏את מבינה אותי?
‏למה אתה לא נייח? אני באה אליך, פהוד. חכה.
‏כן.
‏- דובאי - איחוד האמירויות -
‏מה נשמע? ‏-שלום.
‏היי.
‏יש לי בקרוב מופע גדול בקוקה קולה ארנה.
‏יש לנו שיר והוא מוכן.
‏הגיע הזמן שאל-ג'יי תתאמן על הריקוד שלה. ‏אני הכי מתרגש.
‏ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה.
‏אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש…
‏"אני לא רואה כלום ‏חוץ משמיים כחולים היום"
‏אל-ג'יי רוקדת את הריקוד, ‏והיא עושה זאת היטב.
‏הבחורה יודעת לרקוד.
‏היא אוחזת במיקרופון. ‏היא נותנת הופעה. זה די מדהים.
‏תראי אותך, אל-ג'יי. תראי אותך.
‏היה מדהים. ‏-תודה.
‏את חושבת שנהיה מוכנים למופע אם נמשיך ככה?
‏צריך להתאמן כל יום כמעט. לדעתי נהיה בסדר.
‏אני מתרגש. זה מדהים.
‏הולך טוב. אני מתרגש.
‏זו תהיה הופעת בידור מעולה.
‏אני משתוקק לראות אותה על הבמה.
‏קטלת. ‏-אני חייבת לומר,
‏שהכנסת אותי למשהו ‏שיש לי תשוקה רבה אליו. תודה.
‏מדהים, אל-ג'יי. אלוהים. ‏-תודה.
‏תמיד היה לי פן בידורי,
‏אבל לא הראיתי אותו לאיש.
‏זה היה יותר משהו ששמרתי לעצמי.
‏אסור לך לספר לאף אחד מהצוות…
‏לא, אני לא מספרת.
‏אבל אני מתרגשת מאוד, שבא לי להגיד את זה
‏אבל לא אגיד, אני מבטיחה.
‏אז מה המצב אצלך? ‏עם מה שקרה באירוע של מונה.
‏כלומר…
‏זה היה הרעיון הכי גרוע שיש.
‏לא ברור למה אני תמיד מנסה להשכין שלום,
‏ומנסה לעזור לאנשים להתיידד מחדש.
‏תן לזה להצטנן,
‏ואם הם יהיו מעוניינים, הם יעשו את זה. ‏הם אנשים בוגרים.
‏בכנות, אני חושב שהפרק הזה נגמר.
‏סיימתי! אני כבר לא משכין שלום!
‏אם מישהו רוצה לעשות שלום, ‏שיעשה את זה בעצמו.
‏בנימה אחרת, מה קורה עם דאניה?
‏אין לי מושג.
‏היא מארגנת אירוע, ‏והיא אומרת לי שהוא הפתעה.
‏אתה לא יודע בכלל? ‏-לא.
‏באמת? ‏-כן.
‏אני לא יודע. באמת, חבר'ה.
‏אני אמור לדעת, נכון? אני בעלה.
‏וזה כמה ימים לפני המופע שלי.
‏אמרתי, "אני לא זקוק להפתעות. ‏תספרי לי מה ההפתעה".
‏היא לא אומרת לי מהי, אבל…
‏שותפים ונאהבים אמורים לבנות ביחד,
‏ולתמוך זה בזה, לא להסתיר דברים.
‏אני רק יכולה להגיד ‏שאני מבינה את די-ג'יי בליס,
‏ושיש צדק בדבריו.
‏- קרג'אט - הודו -
‏מובן שאם אגיע במכונית,
‏פהאד יסתובב וידע שמישהו מגיע.
‏אז סידרנו טוקטוק כדי להיכנס.
‏סתם טוקטוק מצוי ב… היכן שהוא נמצא.
‏שלום.
‏היי.
‏כאן? ‏-כן.
‏זריז.
‏מהר.
‏מה הפירוש של "ג'ילדי"? ‏-זריז.
‏אז קדימה.
‏זריז!
‏- הר שן - חוות אירוח נילם -
‏אימראן ורישי היו שני השושבינים בחתונה שלי,
‏ושניהם חברי ילדות שלי.
‏אני שמח מאוד לפגוש אותם.
‏כשהיינו ילדים,
‏אני ואחיי ואחיותיי ‏ביקרנו לעתים תכופות בקנדלה,
‏כי זה קרוב למומבאי.
‏יש לנו הרבה זיכרונות משם.
‏כבר שבע או שמונה שנים, איש לא היה שם.
‏אף אחד מהמשפחה שלך לא נסע.
‏אני תמיד מבקר בבית השכן, ‏אבל איש לא ביקר ממש.
‏אבי פיתח למעננו בית חווה.
‏אף אחד לא טיפל במקום הזה, כך שהוא די הרוס.
‏חשבתי שאולי נשפץ אותו.
‏אימראן הציע לי, ‏"בוא ניסע לאתר נופש בקרג'אט".
‏נראה כמה בתים שיש להם שם.
‏נשאב רעיונות לעיצוב אדריכלי.
‏אפילו להביא את ספא למומבאי ‏זו משימה בעבורך.
‏זה החלק הקשה בזה, לעזוב את ספא בדובאי.
‏היא לא רוצה להישאר לבד. ‏לדעתה נסעתי ליותר מדי זמן.
‏זה הפחד מהלא נודע, כנראה.
‏אולי היא לא רוצה ללכת לאיבוד במקום חדש. ‏אני לא יודע מה העניין.
‏אלוהים, הגענו. כאן.
‏אני רוצה להביא את הילדות, ‏להראות להן את… בומביי.
‏תביא את ספא עם הילדות לחופשה.
‏שהיא תביע את דעתה. ‏-עצור.
‏אני לא יודעת. הייתה תחושה ממש מוזרה. ‏מה פהאד עושה פה?
‏מה הוא עושה? ‏-נראה שהוא עושה עסקה.
‏לא ממש נתתי לו לראות אותי תכף ומייד.
‏רציתי לתצפת עליו ולגלות מה הוא עושה.
‏מי בני הלוויה שלו? למה הוא פה?
‏לא מדובר בספא.
‏מדובר בזה שהילדות יראו מאיפה הן באו.
‏למה תמיד מדובר בספא? ‏-מה הוא עושה?
‏אולי הוא מנהל מו"מ על משהו?
‏לא יכולתי לסבול את זה יותר.
‏אני רוצה לדעת מה השטות הזאת. מה אתה עושה?
‏היא התפרצה.
‏תסתכלו. מישהי מתקרבת. יש מאחוריך חיה.
‏מה זה לעזאזל?
‏יש חיה ואני מזהה את התיק.
‏מה אתה עושה פה?
‏מה לעזאזל קורה? מי זו?
‏מותק, הוא קונה את הבית.
‏טוב, זו ספא, אבל מה לעזאזל היא עושה פה?
‏מה זה לעזאזל? תודיעי לי שאת באה. ‏הייתי אוסף אותך מנמל התעופה.
‏ומי עם הילדות? ‏-אימא שלי.
‏מותק, הוא מנסה להעביר אותי הנה.
‏שלום. ‏-זה נכון?
‏זיינה הסתכלה עליי כאילו אני מהטיפוסים
‏שבוגדים באישה, או קשקוש כזה.
‏"שלום", אתם יודעים, כאילו… מה קורה פה?
‏אתם עוזרים לו לקנות את הבית? ‏-לא, הוא בא לראות את העיצוב.
‏הוא רוצה השראה… ‏-כי הוא רוצה שנעבור הנה!
‏אלוהים.
‏ראית? ידעתי שתבוא ותעבור הנה.
‏אחותי, אף אחד לא עובר הנה. תירגעי.
‏למה אתה פה? ‏-זיינה, תסבירי לה.
‏אני מקווה שפהאד לא יאבד בי אמון.
‏מי עוד פה? ‏-עם מי אהיה?
‏זה לא עניין של אמון, זה עניין של "חובה".
‏אני רוצה שתהיה חובה ‏ליידע אותי בכל מה שאתה עושה.
‏תירגעי קצת. ‏-תבדקי אם יש פה מישהי.
‏את מי את חושבת שאמצא פה? ‏-מה הקטע?
‏שלום! ‏-אין אף אחת. כולם גברים.
‏זה פהאד, בשם אלוהים. ‏זה פהאד. הוא בחור נחמד.
‏הוא אוהב את משפחתו, את אשתו. ‏מה אנחנו עושות פה בכלל?
‏בכנות, הדבר היחיד שזיהיתי אצלה ‏היה התיק שלה.
‏ראיתי את התיק ואמרתי, ‏"אחי, אני יודע מי זו".
‏זה לא מחזה נפוץ לראות תיק כזה בבומביי? ‏אני לא יודע.
‏לדעתי היא הורמונלית. ‏היא לא עושה חשבון פשוט.
‏אין לה מושג ברור לגבי הסיבה שאנחנו פה.
‏למה אתה מחליט החלטות לבדך לגבי המשפחה? ‏-אף אחד לא מחליט.
‏אני יודעת מה אתה זומם, פהאד. אני לא טיפשה.
‏בכל פעם שבדקתי את המיקום, ‏יצאת ממומבאי. למה?
‏את לא חסרת ביטחון. למה את מתנהגת ככה?
‏המיקום נועד למקרי חירום…
‏זה מקרה חירום אם אתה לא עונה לשיחה.
‏זה לא מקרה חירום, ספא.
‏מקרי חירום זה למשל… ‏אם אמרתי לך שאני עומד לטוס ונעלם.
‏אני לא מתחרט ‏שנתתי לה גישה ליישומון המיקום.
‏הוא לא נועד לעקוב אחריי עם חבריי.
‏זה לא דבר בריא. זה מעשה לא טוב לדעתי.
‏באתי לראות עיצובים. יש לי בית חווה בקנדלה.
‏אני רוצה לשפץ אותו. ‏-חתמת על מסמכים כלשהם?
‏את מוכנה לתת לי קודם לסיים? מספיק.
‏בית החווה בקנדלה, אז חשבתי,
‏"נביט בבתים אחרים, נקבל רעיונות, השראה,
‏"כדי לשפץ אותו יפה."
‏דיברתי איתך הבוקר. את חושבת שזה מקובל?
‏פשוט צצת בלי להודיע לבעלך?
‏למה אתה מסתיר דברים? אתה מסתיר. ‏-לא הסתרתי.
‏סיפרתי לך על בית החווה, ‏שקיים שמונה, תשע שנים.
‏סיפרתי לך את זה.
‏אני לא יודעת מה העניין.
‏הוא האבא הכי טוב, הוא הבעל הכי טוב.
‏הוא לא עשה לי משהו ‏שיגרום לי להרגיש ככה. זה ממני.
‏יש לי פשוט דחף לדעת מה קורה.
‏תפסיקי עם ההתנהגות הזאת.
‏מה זה הבגד הזה? ‏-הייתי אמורה להיות מוסווית.
‏מוסווית? ‏-ככה תפסתי אותך.
‏את לא במדבר, את בג'ונגל.
‏הכול פה ירוק, לא באטיק.
‏אתה לא חושב שזה רומנטי? ‏-איך שאת… ככה?
‏מי יודע איך היא חושבת? זה לא ברור לי. ‏היא אשתי, שתעשה כרצונה.
‏בואי. אני אוהב אותך.
‏פשוט התגעגעתי אליו מאוד, ‏אז היה נפלא לראות אותו
‏ולדעת שהכול כשורה.
‏- דובאי - איחוד האמירויות -
‏- מלון אטלנטיס -
‏חזרנו לדובאי.
‏לקריס יש יום הולדת,
‏אז ארגנתי מסיבת הפתעה ‏באולם באולינג ומשחקייה.
‏- מזל טוב ‏קריס פייד -
‏מסיבת יום ההולדת של קריס פייד ‏אמורה להיות הפתעה.
‏הוא לא יודע עליה דבר.
‏קוד הלבוש הוא "אופנת רחוב", לפי ההזמנה.
‏כולנו הגענו לשם ‏ופשוט חיכינו לקריס ולבריאנה.
‏לא אכפת לי אם ח'אנה או זיינה היו שם או לא,
‏כי אם לא אכפת לי ממישהו, הוא לא קיים.
‏זה המפגש הראשון שלי עם איברהים
‏מאז שהוא ניסה לריב איתי.
‏בין אם הוא שם ובין אם לא, ‏אני לא רוצה שום קשר איתו.
‏איפה ספא וזיינה? ‏-בהודו.
‏מה הן עושות בהודו?
‏מתיירות. ‏-נחמד.
‏מתיירות? טוב, זה נחמד. ‏-זיינה מטיילת?
‏כן.
‏כל הכבוד.
‏זה מה שאמרתי, "שניכם פנויים עכשיו.
‏"אשתך בהודו ואשתך בלונדון."
‏אנחנו צריכות לשים עליהם עין. ‏הם נשואים לחברות שלנו.
‏מה התוכניות שלך? בוא נצא.
‏קריס חשב שזו תהיה ארוחת ערב קרובה ובילוי,
‏רק איתי, עם הבנות ועם ההורים שלו.
‏לא היה לו מושג שגם כל החברים היו שם.
‏חבר'ה, הוא בא. קומו.
‏הפתעה!
‏תודה. ‏-יום הולדת שמח, קריס.
‏תודה שבאתם. ‏-תודה רבה.
‏אני אוהב אתכם. היי. מה שלומכם?
‏מה שלומך, קריס?
‏שלומי טוב. זקן בשנה נוספת, מוכן לדרך.
‏בריאנה ארגנה לי את זה. דווקא הופתעתי.
‏יש לי משהו לספר לך. אני נפגשת עם שדכנית.
‏את רצינית?
‏למה לך לעשות את זה?
‏אם פרחאנה רוצה להכיר מישהו, שתבוא אליי.
‏אני מכיר המון בחורים.
‏אבל לפנות למישהי זרה ‏ולהסתבך בכל מיני דברים…
‏אני לא בעד זה, למען האמת.
‏היא שדכנית צמרת. ‏-טוב, תספרי לי.
‏היא שידכה לי פגישה עם בחור.
‏אז יצאתי לארוחת ערב. ‏הוא נראה כמו בחור נחמד.
‏אז חשבתי, "טוב". החלטתי להכיר אותו.
‏טוב, ממה הוא מתפרנס? מה העבודה שלו?
‏הוא מתאגרף. מתאגרף איראני.
‏זה מחמוד עלי? ‏-אתה מכיר אותו?
‏אני מכיר אותו היטב. ‏-אלוהים.
‏הוא בחור טוב? ‏-לא. באמת?
‏מו חברמן אמיתי, והוא רגוע.
‏פרחאנה ממש לא.
‏"יום הולדת שמח"
‏טוב, חבר'ה, יש לנו באולינג, משחקי מחשב.
‏הכול מסודר, אז בואו נלך לכייף.
‏קדימה, הולכים.
‏יש!
‏בסך הכול היה אוכל טוב, ‏עשינו חיים, שיחקנו משחקים.
‏אני בר מזל. בורכתי.
‏- מלון אדישן דובאי - מרכז העיר -
‏אחרי הפגישה הקודמת, מו ואני מדברים ‏ולומדים להכיר זה את זה,
‏ואני רוצה שהוא ידע עליי הכול.
‏אז היום, אימא שלי בדובאי.
‏רציתי ליצור תוכן עם אימא ועם איידן…
‏היי, חבר'ה.
‏אימא, תגידי שלום. ‏-שלום.
‏איידן, תגיד שלום. ‏-תגיד שלום.
‏אז הזמנתי אותו לבוא ‏להגיד שלום לאיידן ולאימא שלי.
‏בחיי. ‏-שלום. מה המצב?
‏טוב, תכף אחזור. ‏-טוב.
‏מו שלח לי הודעה, "אני למטה". ‏אז ירדתי להביא אותו מלמטה.
‏רציתי לראות באיזו מכונית הוא נוהג, ‏כי יש לי קטע עם מכוניות.
‏וחשבתי, "רצוי שתהיה לו מכונית שווה, ‏אחרת אני מבטלת אותו".
‏היי. איך הולך? ‏-שלום.
‏אגב מכונית יפה. מהחביבות עליי.
‏אני אוהבת ג'י-ואגון. החביבה עליי. ‏-תודה.
‏אז הוא הרוויח כמה נקודות, ‏כי יש לו מכונית נחמדה מאוד שאני מחבבת.
‏שלום, אימא. זה מו. ‏-אני מו. מה שלומך?
‏אימא שלי. זה איידן. איידן, תגיד שלום למו.
‏הוא עסוק. ‏-שלום לך. שלום.
‏זה צעד גדול, בכנות, ‏לפגוש את המשפחה של מישהי
‏בפגישה השנייה שלכם. אבל מתוך כבוד הסכמתי.
‏חבר'ה, בואו נצלם תמונה יפה ביחד.
‏בוא, איידן, לפני שנלך… ‏-הוא נראה אופנתי מאוד.
‏הוא אופנתי מאוד כי אני מלבישה אותו.
‏הוא אמר, "איידן נראה נחמד", ‏ואמרתי, "שלום! מה עם אימא שלו?"
‏מאיפה אתה? ‏-במקור אני איראני.
‏אפשר לדעת מה שמך? ‏-שמי עלי, מוחמד עלי.
‏אבל כולם… מו עלי או עלי. ‏-מוחמד עלי.
‏המתאגרף ההוא… כן, אני יודעת. ‏-זהו בדיוק… כן.
‏אימא שלה דווקא נראתה מתוקה מאוד.
‏והעובדה שהיא שאלה אותי שאלות, ‏הוכיחה שאכפת לה.
‏תגיד לי דבר אחד במערכת יחסים
‏שלא תוכל לסבול?
‏ויכוחים סתמיים, דרמה סתמית…
‏אבל יש דרמה בכל מקום. דרמה זה דבר נורמלי.
‏כן, זה העניין. אני חי חיים נטולי דרמה.
‏אז הוא פגש את הבחורה הלא נכונה, ‏כי סביבי תמיד יש דרמה.
‏מה דעתך על הקול שלי? ‏כי בעיני חלק הוא סקסי.
‏מה אתה חושב? ‏-בעיניי הוא בסדר.
‏"בסדר"? ‏-כן, באוזניי הוא בסדר.
‏האיש הזה… מי הוא חושב שהוא? ‏הוא לא מחלק מחמאות בכלל.
‏אם תיכנסי לחיי, תדעי מי אני.
‏בכנות, תצטרכי לבוא ‏לראות אותי מתאמן יום אחד, אז…
‏אשמח לבוא. ‏-את בהחלט חייבת לבוא.
‏באתי לפגוש את בנה ואימה.
‏טרחתי לבוא, אז שתבוא למכון הכושר ‏ותראה אותי מתאגרף.
‏אני ממש צריכה ללכת עכשיו. נתראה בקרוב…
‏במאת האחוזים. ‏-תשמור על עצמך.
‏העובדה שהוא טרח, ‏פירושה שכנראה מצאתי חן בעיניו.
‏אבל הוא לא רוצה להפגין את זה.
‏אני צריכה להתכונן עכשיו לאירוע של דאניה, ‏שבו תהיה לה חשיפה גדולה.
‏זה לא ידוע לאיש.
‏אז בואו נבדוק את ההפתעה.
‏היום אירוע ההשקה הסודי שלי.
‏לאיש אין מושג מה עומד לקרות.
‏אשתך לא השאירה שום רמז שיגלה לנו מה…
‏אני בודק הכול, ואין כלום…
‏אתה באמת לא יודע מה ההפתעה?
‏אני נשבע באלוהים, נשבע ששום דבר. אפס.
‏ואמרתי לה, "אל תפתיעי אותי ‏בהפתעות שלא אוהב
‏"לפני המופע שלי בעוד יומיים."
‏טוב. ‏-כי לא כל ההפתעות מוצלחות.
‏את זה למדנו. ‏-כן, זה תלוי.
‏אני לא מאמינה שהיא מפתיעה גם אותך.
‏זה מה שקורה אחרי שנות נישואים רבות.
‏פחות או יותר.
‏ככל שיותר אנשים שואלים אותי מהי ההפתעה,
‏ואם אני יודע מהי, ‏זה רק מעצבן אותי יותר ויותר,
‏וגורם לי לרצות לדעת מהי ההפתעה.
‏אז מה ההפתעה?
‏קודם כול, אני רוצה להודות לכם מאוד,
‏כי כשאני מביטה באולם הזה ‏אני רואה אנשים שאני אוהבת.
‏שמרתי את זה בסוד מהנשמה התאומה שלי, בעלי,
‏במשך המון זמן.
‏זה כרוך בדם, יזע ודמעות,
‏כי לא היה קל להיות אימא ורעיה.
‏אז בלי עיכובים, ‏אני רוצה שכולם יבואו אחריי,
‏כדי להראות לכם את החשיפה
‏של הסוד ששמרתי כמעט שנה כבר.
‏פשוט אירגע.
‏יהיה בסדר. הכול יהיה טוב. ‏ההפתעה תהיה בסדר.
‏בעוד שלוש, שתיים, אחת.
‏אני אוהבת את זה.
‏אלוהים. זה מדהים.
‏יש לי עוד עסק.
‏זו נעל עם עקב כפול.
‏יש לי שותף
‏והוא הראה לי אבטיפוס ‏של נעליים עם עקב כפול.
‏וחשבתי, "אני רוצה לקחת בזה חלק". ‏אני מושקעת בזה כספית.
‏אנחנו גאים מאוד, יקירתי. ממש כל הכבוד. ‏-תודה רבה.
‏נכון שיש לי המון עיסוקים,
‏אבל אני מאמינה בפוטנציאל שלי,
‏ואני מאמינה שאני מסוגלת לעשות את זה.
‏דאניה הסתכלה עליי כמו לומר,
‏"רואה? אמרת שאני לא מסוגלת, ‏אבל היום הוכחתי שטעית."
‏מרואן התעצבן. כל העניין לא היה מקובל עליו.
‏כל הכבוד. אני גאה בך.
‏אני גאה בך, חברה טובה. ‏-תודה.
‏ברכות. ‏-תודה.
‏מוצא חן בעינייך? ‏-ייחודי מאוד.
‏בכנות…
‏התזמון היה לא טוב.
‏זו הייתה הפתעה לא מוצלחת.
‏היא יכלה לחכות עוד יומיים.
‏אבל כשאסיים עם המופע שלי, את ואני…
‏אנחנו צריכים לשבת לדבר.
‏- מומבאי - הודו -
‏אני ממש מתרגשת להראות לזיינה ‏אוכל הודי אותנטי באמת.
‏אז פהאד בחר במקום יפה מאוד.
‏אווירה נחמדה כל כך. ‏תצפית על קו הרקיע של העיר. ממש חמוד.
‏אלוהים. אני לא יודעת מה ארגיש כלפי פהאד.
‏הוא התרגז כל כך, שאבד לו הקול, מותק.
‏לא. ‏-כן. פהאד ג'נטלמן.
‏הוא בחיים לא יתרגז מול אנשים.
‏אבל ברור שהוא התעצבן קצת.
‏הפתעה.
‏יש לי הפתעה.
‏הוא באמת איבד את קולו. ‏-אמרתי לך.
‏זו מתנת התנצלות?
‏לא הערכת את המחווה הרומנטית שלי?
‏את מחבבת קופסאות בכתום.
‏אני לא מחבבת קופסאות בכתום. ‏אני אוהבת אותן.
‏כמה נחמד לראות שהכול כשורה.
‏יש משהו שהיא מאוהבת בו יותר מאשר בי: ‏קופסאות בכתום לדעתי.
‏אלוהים. הצבע. ‏-גם הגודל.
‏פהוד! ‏-אלוהים, מותק. תודה.
‏כחול. ‏-זה סימן.
‏סימן למה? ‏-בניסיון הבא שלנו יהיה בן.
‏בן? ‏-כן.
‏טוב, אני לובשת כחול.
‏זה אומר שאני חייבת ללדת בן…
‏התחלתי לראות צירופי מקרים בכל מקום. ‏למשל, טוב, כחול. בן.
‏באיזו מכונית בחרת בסוף? כמתנת לידה?
‏בחרתי בג'י-ואגון. נהגתי בכולן.
‏הפרארי הייתה נמוכה מדי, וזו אותה בעיה.
‏אני אוהבת את התחושה שיש בג'י. ‏יש תחושה של מכונית לאימהות.
‏אחרי שנתן לי את כל זה במתנה, ‏יש משהו אחר שאני רוצה.
‏משהו שאני צריכה שפהאד יסכים לו.
‏אם איבדת את קולך, זה אומר שתסכים לכל דבר?
‏כי קשה לדבר, אז תוכל לעשות ככה…
‏רק תהנהן. ‏-רק תהנהן. מושלם.
‏מה את רוצה? מה עוד את רוצה?
‏באמת, מה עוד את רוצה?
‏אני ממש צריכה להשלים את הניתוח שלי.
‏את לא זקוקה לו. ‏-אעבור את הניתוח שלי.
‏את לא זקוקה לו.
‏אחרי שילדתי,
‏יש הרבה עור וכל מיני דברים שקורים בלידה,
‏ויש לי בעיה קלה עם האזור ‏סביב צלקת הניתוח הקיסרי.
‏אני רוצה לתקן את זה בניתוח.
‏תראי כמה היא יפה. למה היא זקוקה למשהו?
‏אבל זה הליך רגיל אצל נשים.
‏זה אפילו נקרא "שיפוץ אימהי". ‏-אני יודע.
‏יודע מה? אני רוצה להיות נציגת רצון טוב.
‏אני רוצה לתת השראה לאימהות, באמת, ‏כי אני יודעת כמה חשוב…
‏בניתוח שתעברי? ‏-כן.
‏פהאד תמיד מסרב.
‏הוא אומר, "לא, לא, לא, לא, לא, לא, ‏לא, לא, לא, לא", ואז הוא אומר, "כן".
‏אני חושבת שאנחנו ב"לא" השישי אולי. ‏נותרו עוד ארבעה.
‏בואו נראה.
‏אז הסיבה שהייתי עם הבחורים ‏ובחנתי את הנכסים,
‏הייתה שאני רוצה לשפץ את בית החווה.
‏מאז שאימא הלכה לעולמה, איש לא ביקר שם.
‏איש לא טיפל בו. הוא רעוע. ‏אני רוצה לשפץ אותו.
‏אני רוצה להביא את אלינה ועייאנה,
‏וגם להראות להן מאיפה באנו.
‏מה גודל ארון הבגדים?
‏שמלות הסארי האלו תופסות המון מקום.
‏הרעיון הוא שהן יוכלו להתחבר לתרבות.
‏הן יכירו חלק מהמשפחה, הן יבואו הנה,
‏יהיו להן זיכרונות משלהן.
‏מובן שיש לנו חיים מצוינים בדובאי.
‏אבל זה גם משהו שיחשוף את אלינה ואת עייאנה
‏לתרבות ההודית גם כן,
‏והן יחוו חוויות כמונו בילדות.
‏אני רוצה להבהיר משהו היטב.
‏אני אוהבת את הודו, ולגמרי אגור במקום אחד,
‏בין אם זה פה, בין אם זה בדובאי.
‏אני לא יכולה להיות בין-לבין. ‏-בלי לנסות, איך תדעי?
‏בואי נתקדם מכמה ימים לכמה שבועות, ‏ומזה לכמה חודשים.
‏בואי ננסה ככה, לאט.
‏עכשיו את רואה? ‏-כן. עכשיו אני רואה את פהאד האמיתי.
‏הוא יקניט אותי. "אפשר לשרוד כמה ימים".
‏הוא לוחץ…
‏"נגור בבית החווה", ובום! הרי לך.
‏"איפה המזוודות? תארזי, צריך לנסוע."
‏תמיד הייתי טיפוס שאוהב יציבות,
‏וזה די מפחיד אותי,
‏העובדה שלא תהיה לנו שגרה יציבה.
‏- דובאי - איחוד האמירויות -
‏אהבת את הנעליים? ‏-מאוד.
‏חבל שלא כולם פה לחגוג את הרגע הזה.
‏למען הכנות,
‏חבל לי שלא כולם פה, ‏גם ספא ואפילו זיינה, ו…
‏הדבר הכי טוב שקרה באותו יום,
‏למרבה המזל, שלא התערבת.
‏אני רק רוצה שלום בחבורה שלנו.
‏אני לא רוצה שנמשיך לריב.
‏מה שקרה בחבורה שלנו… זה נמשך שנה,
‏ובכל פעם שאנחנו רוצים לתקן את זה, ‏זה לא מתוקן.
‏אני בשלב חדש עכשיו, ‏ואני לא מעוניינת באויבים.
‏אני רק רוצה להסתדר עם כולם.
‏כל זמן שמרואן מסתדר איתם, בפרט עם זיינה,
‏כי היא זו שהייתה לך בעיה איתה, ‏את צריכה לנקוט את אותה עמדה.
‏אני חושבת שאני צריכה לשבת ולשוחח איתה,
‏כי מאז שזה קרה לפני שנה,
‏לא התיישבנו בכלל לדבר.
‏אני חושבת על זה יום-יום. ‏אבל זה תמיד עניין של אגו.
‏מה שקרה באותו יום במשרד הכאיב מאוד לכולם.
‏למדתי כעת לגשת לזה כאישה אל אישה,
‏אחת על אחת, ופשוט לדבר איתה.
‏ואני מקווה שהיא פתוחה להקשיב.
‏- מומבאי - הודו -
‏אני מוכרחה להגיד משהו. ‏הלכנו לאירוע של קיאלי.
‏ממש ממש נגעלתי.
‏אבל למה בליס מתערב? ‏-הוא משכין שלום.
‏אז שילך לדבר עם איברהים וישכין איתך שלום,
‏אבל הוא לא ידבר עם אשתו?
‏במאת האחוזים.
‏גיליתי שכשמדובר באנשים, אין שום טעם לדבר.
‏אין שום טעם לרדת לרמה שלהם או לדבר איתם.
‏אני לא מעוניינת שהם יהיו בחיי.
‏אני פתוחה לשיחה איתה.
‏אני פתוחה להתנצלות על הכניסה למשרד.
‏אני אבוא לעשות שלום ‏והאגו שלי יופקד בכניסה. זאת התוכנית שלי.
‏אימנע מישיבה איתם,
‏לנסות להשכין שלום.
‏עליהם להתנצל על הכוונה הברורה
‏לרצות לפגוע בי.
‏אני לא מקבלת את ההתנצלות ‏אם הם לא מוכנים להתחנן.
‏תרגום כתוביות: תמי יפה