DJ BLISS OCH VÄNNER
Jag har arbetat för den här dagen i hela mitt liv.
För första gången nånsin är en lokal DJ från Dubai huvudnumret i en show
på den mest prestigefyllda och största arenan i Dubai.
Kolla ljuset.
Tjejerna går till sina platser.
Se till att ni har allt klart.
Sömnlösa nätter och dagliga repetitioner,
och jag hoppas att det blir otroligt.
Idag ska jag stå på scen. Jag är supertaggad.
-Hej, Bliss. -Läget, LJ?
Det här är otroligt.
Dansarna och jag ska repa en sista gång,
för att kolla att ljuset och ljudet fungerar perfekt.
Jag har alltid känt att det skulle vara fantastiskt att stå på scen,
och jag trodde aldrig att jag skulle få chansen,
men jag fick den och tog den.
-Kan jag prata med dig? -Visst.
Efter repetitionerna satte vi oss för att prata lite.
Han såg nervös och otålig ut på Danyas fest.
Hur känns det att Danya dolde hela företagsgrejen för dig?
Ärligt talat
var det jobbigt att ens prata med folk den kvällen…
-Ja, jag såg det. -Ja.
Jag skulle inte ha behövt bli överraskad.
Du är ju hennes man.
Det är stort att dölja en sån sak.
Det kan påverka honom och förhållandet.
-Förhållanden tål inte hemligheter. -Nej.
När det inte finns nån tillit
börjar folk att distansera sig och saker förändras.
Jag tror att antingen visste hon hur jag skulle reagera,
men då borde hon inte ha gjort det.
Hon kanske ville imponera på dig.
-Hon kanske ville… -Hon kunde ha gjort det en vecka senare.
Jag har varit upptagen med konserten.
Jag har haft mycket jobb, så tajmingen var fel.
Hon kunde ha väntat.
Jag ska göra mig i ordning.
-Okej. Vi ses. -Vi ses senare.
Nu fortsätter vi att repa. Redo?
Vi är djungelns konungar.
Kvällen jag har jobbat för i hela mitt liv.
Allt har lett fram till den här dagen. Jag är supertaggad.
DUBAI BLING
MUMBAI - INDIEN
Det är vår tredje dag i Indien.
När Fahad fick veta att vi var där,
får jag inte gå ut utan vakter.
Vi har livvakter med oss överallt.
Ja.
Wow.
Nu har alla en kollektion, så jag måste vara bäst.
Vi gick runt i butikerna och kollade tyger.
Jag måste hitta nåt unikt.
-Jag älskar kombinationen. -Rosa och rött.
Men Lojain Omran kan ha en rosa kollektion.
LO ska ha en modevisning. Hon har bjudit oss.
Det ska bli spännande att se
vilka fräscha, nya idéer hon har i sin visning.
Ska du gå på LO:s modevisning?
Ja. Varför inte? Ska inte du?
Jo. Men efter det som hände senast…
Det är okej. Det finns många falska människor.
Jag ska gå dit och känna mig bekväm.
Det är deras problem. De kan sitta i ett hörn.
Jag bryr mig inte. Jag ska inte prata med dem.
Jag vill inte vara i närheten av Ebraheem och Danya
i en kaotisk omgivning.
Men jag ska gå på LO:s visning.
Jag vill inte missa den.
Det blev en kort resa, men väldigt trevlig.
Men det är dags att åka hem till barnen.
DUBAI - FÖRENADE ARABEMIRATEN
Framträdandet närmar sig och jag förbereder mig backstage.
Jag måste fixa glamouren. Kläderna, sminket, håret.
-Hej. -Hej.
Hasnain och jag har haft ett långdistansförhållande ett tag.
Men han kom till Dubai när han hörde om mitt framträdande.
Jag skulle göra allt för att vara här med dig.
-Tack. -Jag är så lycklig.
-Tack för att du kom. -Jag är så stolt över dig.
Tack. Det betyder mycket.
Jag heter Hasnain Lehri.
Jag är från Pakistan och jobbar i modebranschen.
Hur träffade jag LJ? Det var ödet.
Jag messade Loujain. Vi började prata med varann.
Så jag kom till Dubai och träffade henne.
Och sen dess har allting varit vackert.
-Jag längtar till att se dig uppträda. -Jag också.
-Det ska bli kul. -Jag är supertaggad.
Det var en fin överraskning. Det var ett tag sen vi sågs.
Långdistansförhållanden är inte lätta,
för det är skillnad när en person är i samma land
och faktiskt finns i ens liv.
Jag har ju alltid sagt att jag älskar din röst.
Ärligt talat, så gör din röst mig lugn.
Och när du ringer mig, om jag har en dålig dag,
när du ringer och jag lyssnar på dig tänker jag: "Fint."
Han är så uttrycksfull.
Ibland vill jag säga: "Det räcker." Det är för mycket.
Älskling…
-Är du okej? -Kan du bara kalla mig "Loujain"?
Jag är bara mig själv. Jag säger "Loujain".
-Ja? -Ja.
Tack.
Hon är min drömtjej.
Det är en välsignelse att ha Loujain i mitt liv.
Jag är redo för nästa steg.
-Älskling, jag är så lycklig. -Säg inte "älskling".
Jag gillar ömhet vid rätt tillfälle.
Jag gillar inte slumpvis ömhet, då förlorar den sitt värde.
-Vi ses sen, okej? -Okej.
-Hejdå. -Hejdå.
Ikväll är det äntligen dags för DJ Bliss konsert.
Jag är så stolt.
-Vad hände med din vän? -Vem då? Mo?
Ja. Hur är det mellan er?
Jag vet inte. Jag börjar lära känna honom.
-Är det allt? -Ja.
Jag föreslår, för att inte slösa tid,
att du frågar honom hur han känner.
Okej.
Jag ska fråga nästa gång vi ses. Jag vill veta vad som sker.
Jag är så förvirrad.
Titta vem som är här. Diva Dee.
-Jag älskar det, drottning. -Hej.
-Hassan är här. -Hassan.
Jag älskar konserter. Men när min man är huvudnumret,
det är nåt jag inte ens kan beskriva.
Det ska bli jättespännande. Jag är nervös för hans skull.
Det blir nog en otrolig konsert.
Är ni redo för DJ Bliss?
Det här är perfekt. Nu är det dags att köra.
En applåd för DJ Bliss!
Nu gäller det. Det här är ögonblicket jag har jobbat för i hela mitt liv.
Är ni redo att festa, Dubai? Låt mig höra er!
Bara att se honom på scenen, uppleva det här historiska ögonblicket.
Jag är stolt över honom.
Bliss tände bokstavligen hela stället. Det var jättekul.
Dags för vår speciella överraskning. Är ni redo?
Nu är det dags för LJ att framträda.
Ingen har sett det, ingen har hört om det.
Det är en överraskning för alla.
Hjärtat slår så snabbt när jag går upp på scenen.
Jag är både nervös och taggad.
-Det är LJ. -Va?
-LJ. -LJ.
LJ!
Herregud.
Hon ser ut som Barbie, som en dröm.
När jag såg Farhana titta på LJ, såg hon ut så…
Mina damer och herrar, en applåd för LJ!
När låten var slut, kände jag en adrenalinkick.
Det gav mig rysningar.
Det är första gången som LJ sjunger och dansar.
-Jag är så glad. Du gjorde det så bra. -Tack.
Du stal mitt hjärta.
Det var ett vackert ögonblick att se henne på scenen
när hon sjöng "Let's Fly Away".
Vi är alltid tillsammans, vi är lyckliga tillsammans.
Må Gud ge oss mycket lycka.
Sluta säga "tillsammans" hela tiden.
-Tillsammans. Är det så… -Varför lovar du så mycket?
-Loujain… -Nej, sluta.
Hon är rädd för förhållandet,
men en sak vet jag, och det är att vi älskar varann.
Hon älskar mig och jag henne.
-Vi måste… -Du tjatar om "tillsammans för evigt".
-Det betyder… -Det skrämmer mig.
Det blir många missförstånd.
Kanske för att jag inte kan uttrycka mig.
Eller för att han inte förstår mig.
Ja!
Det var ett stort ögonblick. Jag gick upp…
Jag viftade med Bliss-flaggan. Det var en fin dag.
Det var den bästa kvällen i mitt liv.
Och till dem som inte stöttade mig,
det var tack vare er som jag ansträngde mig mer
och förverkligade min dröm.
Vi har precis landat i Dubai och jag vill bara åka hem.
-Va? -Vad är det?
-Har du sett? -Är det LJ?
Hon sjunger live.
-Det är Bliss konsert. Otroligt. -Ja. Hon ser sexig ut.
Jag blev chockad när jag såg LJ.
Hennes scennärvaro var otrolig.
Jag önskar att jag var där bara för att se henne.
LJ är häftig.
Varför missade du Bliss konsert, Fahad?
Var du inbjuden?
Nej. Jag fick inte ens veta när det var.
Han sa inget datum eller nånting.
När han ville ha nåt, träffade han Fahad jämt
och ringde honom och allt.
Men när han skulle ha sin konsert, då ringde han inte.
Han förstod nog att han gjorde mig förbannad
-med tramset om att testa vänskap. -Kris?
Bliss är en bekant. Han är ingen nära vän.
Jag är glad för hans skull. All lycka till honom.
Oavsett allt som hänt,
önskar jag honom inget ont.
Självklart inte.
Till syvende och sist, stretar han på och försöker.
Ja.
Bliss jobbar hårt. All lycka till honom.
Det var en bra resa, men jag saknar barnen jättemycket.
-Jag har aldrig lämnat dem. -Det är tufft.
FAHADS OCH SAFAS HUS
-Alina. -Mamma.
Ja.
Jag har saknat dem. Skönt att vara hemma.
Hejdå, Alina.
Efter konserten måste vi gå nånstans och äta och prata.
Så är det bara. Så vi går till en jättetrendig streetfoodrestaurang.
Och det är så gott.
-Hallå! -Herregud!
Lojain. Välkommen hem.
Lojain kunde inte gå på konserten,
men jag sa till henne att vi skulle äta ihop.
Vi sa just att vi hade kul och saknade dig.
Jag såg allt online. Wow.
-Det var otroligt. -Tack.
Jag är så glad för DJ Bliss framgång, han förtjänar det.
Jag är så spänd inför ditt event.
-Jag också. -Jag är glad för din skull.
-Tänker du bjuda Zeina? -Självklart.
-Kommer Safa? -Ja. Jag har bjudit alla.
Jag förstår inte varför det alltid är så spänt,
även innan nåt ens har hänt.
Jag har jobbat hårt för det här, jag vill inte ha nåt drama.
Jag måste respektera alla gäster på min fest.
Om de dyker upp, kan jag inte tillåta nåt bråk.
Jag är trött på det.
Ärligt talat, så är alla trötta på det.
Tyvärr så efter Monas fest,
oavsett hur mycket gott jag än pratar om Ebraheem,
förstör han det med sina handlingar.
Så det bästa är att ta ett steg tillbaka,
men jag vill inte klippa några band.
Jag tror att Zeina också blev sårad när det hände.
Alla sårades på nåt sätt.
Det tar ett tag att inse det, men hon blev sårad.
-Jag respekterar dig, Danya. -Ja.
Jag har inte pratat med Zeina på tumanhand.
Vi måste prata, reda ut allt. Det är en läkningsprocess.
Jag har förlåtit det hon gjorde mot mig.
Jag har förlåtit och gått vidare för att få lugn.
Nu vill Danya prata med Zeina och försonas.
Men innan dess måste vi två ha ett allvarligt samtal mellan fyra ögon.
Jag visade Mo min värld,
så idag har han bjudit mig till sin värld och vill att jag ska uppleva den.
Jag ska ha ett boxningspass med honom.
-Hej. -Hej.
-Hur är det? -Bra. Och du?
-Bra. Kolla på dig. -Är du redo?
-Herregud. Så svettig. -Ja.
Hur är det? Hur var konserten?
Bra. Du missade nåt. Det var så kul.
Jag såg ut som en Barbie igår.
-Gillade du min klänning? -Ja.
-Såg du den? -Den var fin. Blå, va?
Du skickar aldrig några emojis, eller säger att jag ser bra ut.
-Jobba på din kommunikationsförmåga. -Folk brukar säga det.
Helt klart fel attityd.
För jag är en sån som älskar komplimanger, älskar uppmärksamhet.
Ska jag öppna mig?
Problemet är att jag har blivit bränd.
Okej.
Jag har fortfarande känslor för mitt ex,
och det är normalt när man haft ett förhållande ett par år
att man vill gifta sig, men så blev det inte.
-Det är svårt att komma över nån. -Jag vet.
Det är inte lätt att lära känna nån.
Du kan inte säga… Jag ersätter henne inte med nån.
Tro mig, jag är inte ersättning för nån.
Ingen kan ersätta nån.
Jag försökte att träffa nån för att glömma.
Ett ben in, ryggen.
Kom in. Utmärkt. Kan du ta av glasögonen?
-Okej. -Tack.
Det är en boxningsring. Ingen modevisning.
-Så här? -Så ska det se ut.
Stå på tå.
Fyra, fem, sex…
-Herregud. -…sju, åtta. Åtta…
Nu är det dags att fråga vad som händer mellan oss två.
Vad känner du för mig? Vad tänker du om oss?
-Du är cool. -Jag vet att jag är cool.
-Ja. -Självklart är jag cool.
Men, vad vill du… Vad händer härnäst?
Jag är bränd, och ärligt talat valde hon fel tidpunkt att ställa den frågan.
Vill du att jag ska svara direkt? Vi fokuserar på en sak i taget.
-Hejsan. -Hej.
Hej.
Jag bad Ebraheem att komma och träffa Mo,
för jag behöver hans åsikter om honom.
Kom in.
-Hur mår du? -Bra.
Hur är läget?
Jag bestämde mig för att träffa Mo idag,
och jag vill se om han är bra för henne eller inte.
När jag hörde om dig blev jag orolig för Farhana.
-Varför det? -För hon är som en syster för mig.
Jaså.
Och jag vill inte se henne sårad igen.
Nej. Vi är inte där än.
Vi håller på att lära känna varann.
-Du har… -Han har blivit bränd.
-Han behöver tid. -Ja. Det stämmer. Du också.
Har du varit gift?
Nej. Jag tänkte det, men så blev det inte.
Jag var på en dålig plats i livet.
-Faktum är att… -Han behöver läka.
Och som jag mår nu, vill jag inte uppmuntra nån.
Så är det. Du är man. Du förstår.
Och när en man går igenom den processen,
är det annorlunda än för kvinnor.
-Det han säger är sant. -Ja.
Han är trevlig och väldigt respektfull,
men jag vet inte om det blir nåt.
Ingen vet hur jag mår inombords.
Jag tappade sugen lite, för jag vet inte vart det här är på väg.
-Så här? -Så ska du göra.
Men jag gillar några saker med honom. Han ska få en chans till.
Eftersom konserten är avklarad, så har jag tid.
Jag var på mitt kafé.
Jag bad Danya komma dit för jag ville prata med henne.
Är salladen klar?
Jag vill veta vad du vill prata om.
Det handlar om din skolansering.
Vad är det med den?
Danya var nog lite orolig för vad jag skulle säga.
Det borde hon vara.
Det var fel tidpunkt att ha den där lanseringsfesten.
Det var två dagar innan min största konsert,
jag förstår inte… Varför var det en överraskning för mig?
Varför skulle jag säga det?
Wow.
Så vi ska ha hemligheter nu?
Är jag din polare, vän? Eller din man?
-Det vill jag veta. -Du är min man.
Okej. Du dyker upp på en skolanseringsfest
med en annan kille som jag aldrig har träffat
och: "Här är min nya kompanjon." Det är inte okej.
-Ursäkta. Det är inte okej. -Så synd för dig.
Om det inte är okej för dig, vad ska jag göra?
Jag gillar inte att du går ut på klubbar och dansar med tjejer.
Vad har det med saken att göra?
Det är inte okej för mig, men det är ditt jobb, det här är mitt.
-Jag var DJ när vi träffades. -Och? Jag var 23 då.
-Det har gått tio år. -Du borde ha mognat.
Man är bara ung en gång.
Vilka affärsidéer jag än har, så vill jag infria dem nu.
Kunde du inte ha väntat med lanseringen?
-Kunde du inte ha väntat en vecka? -Nej.
Jag drar. Jag måste tillbaka till jobbet.
Gör din grej.
Det här är pinsamt.
Jag för ett samtal och han bestämmer sig för att gå.
Han borde lyssna på vad jag har att säga.
Hon lyssnar inte på mig.
Hon går mig på nerverna och jag har fått nog.
Vad är det för fel på dig? Du är galen.
Nu gråter hon och hulkar,
och jag tänker: "Vad ska jag göra?"
-Du bryr dig inte om mig. -Det är inte sant.
Sluta. Du bryr dig inte. Det här är exakt vad jag menar.
Om du bara satte dig och sa: "Förlåt, jag älskar dig,
jag borde valt ett annat datum." Då hade jag brytt mig.
Du struntar i mig,
och det gör det svårt för mig att bry mig om dig.
Så för att visa det, ska jag säga:
"Förlåt att jag hade min fest två dagar innan."
Är det det du vill?
Du vet inte vad jag gick igenom veckan före min konsert.
Vet du varför? För att du inte var där.
Om du varit det, hade du förstått vad jag gick igenom.
Fråga folk vad jag gick igenom. För du har ingen aning.
Jag hade min konsert.
Allt jag tänkte på var hur jag skulle organisera den, få ihop allt.
All denna stress,
och hon märkte inte vad jag gick igenom.
Du vänder det alltid mot mig.
Det handlar jämt om: "Du stöttar inte mig. Kvinnor, si och så…"
Det handlar inte om det. Stötta din man.
Jag har fått nog.
Vad vill du ha för stöd?
Jag vill ha nån hemma som frågar hur jag mår.
Frågade du mig det?
Det gjorde jag inte.
Jag tänkte på det. Han hade rätt.
Jag ville höra hans åsikt. Och jag ville bara gå vidare.
Förlåt.
Uppmärksamheten borde ha legat på din konsert och inte mina skor,
och din konsert kanske hamnade i skuggan,
jag borde ha stöttat dig mer.
Förlåt.
-Godtar du min ursäkt? -Jag vet inte.
Godtar du inte min ursäkt?
Jag vet inte om du är sarkastisk.
Nej, jag menar allvar.
Jag vill inte ha hemligheter och du ska komma ihåg
att jag är din första och äkta livspartner.
Jag vill se min fru vinna i livet och hemma.
Det här gäller livet ut.
Det är inte tillfälligt. Det gäller inte bara ett tag.
Man håller ihop. Man får det att fungera.
Det är hemligheten till ett lyckat, kärleksfullt äktenskap.
LOJAIN OMRANS HUS
Lojain har bjudit hem mig till sig.
Jag åker dit för att se om hon behöver hjälp med modevisningen.
Hur var Indienresan?
-Fartfylld. -Affärer eller…
Lite affärer, lite överraskningar,
och lite romantik mellan henne och Fahad.
Så fint.
Jag vill jättegärna se vad du har. Kan du visa mig?
-Nej. -Överraskning?
Du gillar ju överraskningar.
Zeina vill se nåt från min kollektion.
Men det är en överraskning, för alla.
Är din kollektion färdig?
-Ja. -Okej.
Jag avslutade den snabbt,
jag höll på till kl. 04.00 på morgonen, för det är ett mästerverk.
-Jag är glad för din skull. -Tack.
Du har hittat din passion.
Jag har förverkligat alla mina drömmar, utom den äldsta,
min barndomsdröm, sen första klass.
Att jobba i modebranschen.
Vi saknade dig, Safa och Fahad på Kris födelsedag.
-Ja. -Vi saknade er.
Och vi saknade er vid ett annat tillfälle.
Danya lanserade en skokollektion.
Ni borde ha varit med.
-Hon bjöd oss inte. -Jag är inte artig.
Hon ville bjuda er, men visste inte hur ni skulle reagera.
Ärligt talat så vill hon be om ursäkt,
för hon har känt sig obekväm hela året. Hon känner sig skyldig.
Hon sa: "Zeina skulle inte ha behövt gå igenom det här.
Hon är kvinna, mamma, fru, jag gillar inte hon gick igenom.
Det började med när jag gick till kontoret.
Besöket på kontoret var fel."
Hon sa det. Jag hittar inte på.
Jag blev chockad när jag hörde vad LO sa om Danya och hennes åsikter.
Men samtidigt tvivlar jag på
om Danya kommer säga samma sak till mig.
Det här är första gången
som jag hör Danya säga nåt bra om mig sen förra året.
Jag vill bara att hon ser sanningen.
Hon insåg och medgav det,
och hon vill be dig om ursäkt.
Om hon har goda avsikter, bra för henne.
Om hon har onda avsikter är det en stor komplimang för mig,
för då gör hon nåt för att få mitt godkännande,
även om hon inte tror på sanningen som jag ser den.
Det visar vilken makt jag har.
På tal om överraskningar, det kommer att bli en överraskning.
Som inte har med mig att göra.
Men jag har jobbat på den ett år och det har tröttat ut mig.
Det finns en annan överraskning.
Även om klädkollektionen var utmattande och stressig,
är den här överraskningen 100 gånger värre.
-Kan jag gissa? -Försök.
-Är det om nån långt borta? -Du liknar en spåtant.
Ge mig din hand.
-Är det nån långt borta? -Ja.
Det är så långt borta.
-Känner hon nån vi älskar? -Ja.
LJ berättade att hon inte pratar med sin mamma.
Jag kände ett ansvar och har pratat med hennes mamma i ett år.
Försöken att sammanföra LJ och hennes mamma
kommer att fortsätta.
-Vet LJ om det? -Nej.
Jag väntade mig inte att LO fortfarande hoppas på
att sammanföra LJ och hennes mamma.
Det bevisar att hon verkligen vill att LJ ska må bra,
och återförena dem.
Jag älskar dig.
Jag är trött på att vänta.
Förhoppningsvis går allt bra.
Förhoppningsvis.
Om nån har förmågan
att förverkliga nåns drömmar, varför inte?
Jag är övertygad om att det är rätt.
Jag tänker inte ge mig,
oavsett hur lång tid det tar.
Hasnain är i Dubai.
Vi ska ta en kopp kaffe
och prata om vårt förhållande.
-Hej, Hasnain. Hur mår du? -Hej, Loujain.
Hasnain och jag har ett långdistansförhållande,
så det är kul när han kommer till Dubai och vi kan umgås.
Det är ju ett långt avstånd mellan oss.
Jag vet inte om det är ett förhållande eller en fas eller…
Jag vet inte. Efter mitt förra äktenskap,
trodde jag aldrig att jag skulle ha nån långt borta.
Du anstränger dig för att träffa mig…
-Nej, jag… -…vilket är snällt.
Jag har ett företag och familj i Pakistan.
Jag försöker alltid att balansera.
Även om jag inte har så mycket tid, åker jag till Loujain.
Även om jag var i Alaska, skulle jag komma för din skull.
För det är kärleken som drar.
-Bara kärlek räcker inte. -Självklart inte.
Det måste finnas mer än bara kärlek.
Även om han kommer hit ibland, så finns det ingen regelbundenhet.
-Det är fortfarande nytt och… -Självklart.
Du tillbringar tid här men det räcker inte
för det är korta besök och sen är du borta i en månad.
-Och när du återkommer… -Nej. Jag skulle säga det.
Jo, du är visst borta en månad.
Och jag vet inte varför du förnekar allt jag säger till dig.
Du har alltid ett svar och försöker…
-Skydda mig? -Ja.
Du försvarar dig alltid.
Det är inget defensivt samtal. Jag attackerar dig inte.
Jag berättar hur jag känner.
Antingen förstår du mig eller inte.
Jag förstår.
När nån vill att saker och ting ska fungera,
då gör man allt för att det ska det.
Jag vet att vi bråkar ibland, men vet du vad det bästa är?
Vi är lyckliga, vi klarar det. Det är…
Men det finns också stunder när jag inte vill ha det här.
Men så tänker jag på allt som är bra med dig som får mig att stanna.
Jag vet att jag inte är en lätt person. Jag har gått igenom mycket.
Och det har gjort mig till nån som inte ger sig så lätt
och jag skyddar bara mig själv.
Min mans död har skadat mig,
och att jag inte träffar min mamma.
Jag har svårt för att visa mina känslor.
Ja.
Jag har inte pratat med min mamma på länge.
Och min man dog i cancer.
Det har påverkat mig.
Och gjort mig till nån som inte ger sig så lätt.
Ibland känner jag mig trängd, rädd. Jag har så många komplex.
Och jag är kvar för att du accepterar mig som jag är.
Hela dagen bråkar Loujain med mig.
Och på kvällen ler hon mot mig.
-Det ger allt mening. -Det är snällt.
-Du är mitt hjärta. -Du gör mig lycklig.
Det är en ära att känna en så vacker kvinna.
För folk är hon LJ, men jag känner Loujain.
Tänker du flytta till ett nytt ställe?
Ja. Vill du hjälpa mig att flytta möblerna?
-Allt. -Eller vill du köpa huset åt mig?
Den dagen jag gör det, då ger jag dig nycklarna.
Om Gud vill.
Jag ser ett liv med henne. Jag vill gå vidare i vårt förhållande.
När än vi är tillsammans, är det en speciell tid för oss.
Det är speciellt att umgås med mig. Jag är speciell. Du har tur.
Okej, vi kan gå.
-Snälla. -Nu går vi.
Vad händer härnäst med LJ och Hasnain… Det får tiden utvisa.
Efter det som hände med Bliss, har jag varit stressad.
Så jag och Ebraheem ska på skrattyoga idag.
Vi behöver det här.
Första övningen är att sjunga vårt namn och skratta.
-Sjunga vårt namn? -Ja.
Abir
Ebraheem
Danya
Banan
Herregud.
När instruktören gick,
sa jag till Ebraheem att jag ville prata om Zeina.
Jag behöver det för min egen skull.
Jag behöver ett avslut och jag vill prata med Zeina.
Jag har valt fred. Det är en vacker känsla att gå vidare.
Jag vill prata med henne och be om ursäkt,
för hon förtjänade inte det som hände.
Du försökte. Låt mig försöka, så får vi se vad hon säger.
Om Gud vill. Gör det. Du är storsint.
Men du ska inte gå till henne för hon är egoistisk.
Hon erkänner inga fel.
Jag är orolig för att Zeina inte kommer att reagera bra.
Då måste jag lägga mig i.
Och om jag lägger mig i… kommer nån att bli jätteupprörd.
-Det är dags för mig att träffa henne. -Duktigt.
Och lyssna på henne. Jag behöver ett avslut.
-Så ska det låta. -Ja.
-Det är vår Danya. -Ja.
Jag ska prata med Zeina på Lojain Omrans modevisning.
Idag är det vår bröllopsdag och jag vet att Kris har planerat nåt,
som han ska.
Men jag har ingen aning om var eller vad vi ska göra.
Tänk att det är ett år sen vi gifte oss.
Hon visste ingenting om vår lilla överraskning.
-Herregud. Det är så vackert. -Gillar du det?
-Det är vår lilla årsdagsmiddag. -Så vackert. Tack.
Det är exakt som jag hade planerat.
-Grattis på bröllopsdagen. -Grattis.
Där är min. Du börjar.
-Ska jag börja? -Ja.
Okej. Så spännande.
Herregud. Det är så vackert.
Jag är glad att du gillade det.
Jag visste att Kris hade en överraskning till mig.
Men jag har dolt nånting för honom de senaste dagarna.
Och jag ska överraska honom ikväll.
-Är du redo för din present? -Jepp.
-Vad är det? -Du får se.
När jag fick presenten och öppnade den,
såg jag ett graviditetstest.
Allvarligt?
Jag menar allvar.
-Verkligen? -Jag lovar.
Ska vi få barn?
Jag bara stirrade på det.
Jag kunde inte tro det.
-När fick du veta? -För ett par dagar sen.
Ingen vet. Ingen från familjen vet.
Det ögonblicket, i mitt liv…
…är ett av de mest speciella ögonblicken nånsin.
-Jag älskar dig så mycket. -Jag älskar dig.
Ska vi ha barn?
Hon är gravid och jag är världens lyckligaste man.
Idag är det en stor dag. En efterlängtad dag.
Idag ska jag lansera min egen modekollektion.
Alla mina närmaste ska äntligen få se min dröm förverkligas.
Ta tillbaka den lite, så att den är på hennes öga.
Jag vill visa att mitt arbete lönat sig.
Saxar. Snabbt, saxar.
Det saknas en hatt. Var är den rosa jackan med rosor?
Även om vi repeterat mycket är jag ändå rädd och stressad.
Ursäkta. Vad heter han?
-Mår du bra? -Nej, jag mår inte bra.
ASEEL OMRAN LO:S SYSTER
Vad är det? Kom hit. Andas.
-Jag har fått nog. -Andas.
Jag blev nervös när Aseel kom. Jag bara kollapsade.
Det är ett stort ansvar. En stor dag.
Du gör nåt du har drömt om. Ta kommandot.
Andas.
Jag har fått nog. Jag kvävs. Jag gör det och fixar det.
Ser till att allt är okej.
Jag kollapsade för att inga fel är tillåtna idag.
Vi kom till LO:s visning.
Det ska bli så kul att se vilket innovativt mode som LO har skapat.
Jag och Danya har pratat. Vi tog oss igenom situationen.
Och vi går på Lojain Omrans visning tillsammans,
och allt är perfekt.
När jag går på ett event,
sitter jag med folk som jag vill mingla med.
Punkt slut.
Vi kom dit. Det verkar supertjusigt och det är som en välkomstmottagning.
Vi möter alla och träffar alla.
Hälsade Fahad, förresten?
-Vem då? -Och hans fru?
Självklart inte.
Vem bryr sig om han hälsar?
Nej, jag är bara nyfiken. För hans fru…
Hon var oförskämd. Så jag undrade bara.
Oförskämd är en underdrift. Respektlös.
Fahad är cool.
Problemet är att Safa gjutit olja på elden.
Hon startar bränder.
Vill ni ha drinkar?
Jag står med Bliss, Ebraheem, Farhana.
Jag tänkte: "Hur ska jag närma mig Zeina och prata med henne?"
Ska jag eller ska jag inte?
Ärligt talat, Danya, så förtjänar hon det inte.
Jag var rädd att Zeina skulle vara elak mot Danya.
För Zeina är en mobbare.
Nu är det dags att prata med Zeina och få det här överstökat,
för det är det rätta att göra. Jag ska göra det.
-Hej, Zeina. Hur mår du? -Hej.
Kan vi prata i fem minuter?
Visst. Ensamma, va?
Det var första gången som Danya närmat sig mig på över ett år.
Och jag kände… Jag ska höra vad hon har att säga.
Det här är första gången vi två pratar.
Jag har inte kontaktat dig på ett år
för jag var väldigt arg på dig, på situationen.
Jag måste fundera på det som hade hänt.
Jag har mognat på ett år.
Jag måste försonas med folk som jag har behandlat illa,
och en av dem är Zeina.
Det som hände var orättvist mot henne.
Jag vill be om ursäkt för att jag kom till ditt kontor.
Det var dumt.
Det som hände var fel. Det var din arbetsplats.
Och jag beklagar verkligen att du utsattes för det.
Jag uppskattar det här.
Förlåt. Du förtjänar inte det här.
De kramas.
Jag trodde inte att Danya var så mogen,
men jag är glad för det.
Förlåt, Zeina.
Tack så mycket.
Det var ett känslosamt ögonblick.
Jag kände att hon var äkta.
Jag är glad att du tog dig hit,
och det krävs mycket mod och jag respekterar dig för det.
Tack. Jag uppskattar det.
-Tack. -Vännen.
Jag kände att all ovilja försvann,
allt hat, all ilska.
Nu har vi gått vidare.
Jag gjorde det jag måste och det känns bra.
-Det kvittar. -Det var det.
Det viktiga är hur du känner. Du gjorde rätt.
-Exakt. -Jag är glad att det gick bra.
Jag var rädd att du skulle bli sårad igen.
Om du vill, kan vi gå bort dit och…
-Nej, tack. -Avsluta det.
Jag tänker inte böja mig för Zeina, för jag har inte fel.
Jag struntar i henne.
Hon betyder ingenting för mig.
Jag är glad att hon gjorde det.
Tror du att hon ber mig om ursäkt för LJ:s fest nästa år?
Nej. Men bara… Det är okej. Vi kan väl bara acceptera…
Jag behöver ingen ursäkt.
Danyas ursäkt överrumplade mig.
Den negativa energin i rummet kommer att minska.
Danya förtjänar en chans till. Vi får se vad framtiden bär med sig för oss.
Nu börjar visningen.
Jag är så spänd. Det är dags att se vad LO har skapat.
-Hej. -Hejsan.
Hur mår ni? Alla ser så fantastiska ut.
Jag har saknat er så mycket. Hej, snygging.
Jag är tillbaka i Dubai efter nästan två veckor.
Och jag är så glad att jag kom i tid och inte missade modevisningen.
Nästa vecka ska jag ha ett event för att stärka kvinnlig makt.
Jag ska vara värd för en nyföretagarfest med min vän,
och vi ska bjuda in lovande affärskvinnor.
Jag vill att ni kommer dit och berättar era erfarenheter
om hur ni startade era företag, för att inspirera dem,
för många av dem har precis börjat.
Trevligt.
Och sen blir det en fest för mitt nya kontor.
-Jag vill att ni kommer. -En oberoendefest?
Typ, ja.
Nu börjar visningen.
Hon hade lekt med tweeden på ett väldigt sexigt sätt.
Jag gillade det, och fjädrarna. Jag älskar fjädrar.
Visningen var fantastisk.
Det var ingen vanlig modevisning.
Det var mer som en berättelse.
Det var en otrolig känsla.
Först och främst vill jag tacka Gud för den bästa familjen nånsin.
Jag är så lycklig som har er. Ni är mitt stöd och min familj.
Utan dem hade jag inte varit här idag.
Tack, alla.
Jag är glad för hennes skull. Jag älskar henne och hennes familj.
Jag önskar dem all lycka. De är snälla, fantastiska människor.
-Välkommen hem. -Jag älskar dig så mycket.
Det har redan lönat sig. Du hade fler än 25 uppsättningar.
-Räknade du dem? -Alla i din kollektion.
Jag hörde en glad nyhet.
-Du är vår turamulett. -Är det sant?
Jag sa till LO att hon är vår turamulett,
och att jag och Zeina har gått vidare.
Ja.
-Ja. -Verkligen?
Ja.
Jag älskar er.
Jag är så glad för er skull.
Jag är glad att de blev sams på min visning,
så att kärleksenergin kan sprida sig.
Jag älskar lyckliga slut.
Det är en dröm som har förverkligats.
Men det är miljoner steg kvar.
LOJAIN OMRANS HUS
-Herregud. -Sultana.
Jag kan inte tro det.
Undertexter: Monika Andersson