- Bože můj. - Sultánko.
Konečně. Nemůžu tomu uvěřit. Po celým roce?
To není možný.
Ahoj.
Moje drahá přítelkyně.
Konečně vidím tvou tvář.
Konečně jsem se po roce setkala s matkou LJ.
- Moje drahá. - Zlatíčko.
Vítej v Dubaji.
Když Lojain Omran otevřela dveře, vroucně jsem ji objala.
Sotva ji znám a ona sotva zná mě, ale zbožňuju ji.
- Jak se máš, drahá? - Dobře. Co cesta?
Panečku.
Díky Bohu byla v pohodě.
Už skoro rok jsem čekala, jestli se objevíš.
Celý rok jsem se snažila přimět její matku, aby sem z Ameriky přijela,
a dnes jsem ji konečně mohla vidět.
Už jsem se nemohla dočkat.
Upřímně, moje srdce si přálo být tady.
A konečně se mi to podařilo.
Děkuju Bohu, že jsem po tolika letech konečně v Dubaji.
Nevím, jestli se budu moct setkat s dcerou.
Přijela jsem sem kvůli ní.
LJ to neměla jednoduché. Potřebuje svou matku.
Bylo to tehdy velmi těžké. Neudělala jsem to proto, že bych…
- Já vím. - ji chtěla opustit.
Když se ohlédnu do minulosti, říkám si,
že jsem si nikdy nemyslela, že se od svých dětí odloučím.
- V kolika letech jsi je opustila? - Neopustila.
Vzali mi je.
Když jsem se vdala, bylo mi 16 let.
Nebyla jsem dost zralá na manželství.
Byla jsem těhotná s LJ,
když se můj manžel rozhodl přestěhovat se do Ameriky.
A právě tady začíná ten problém.
Byla jsem naivní.
Chtěla jsem odejít z manželství, ale ne opustit děti.
Netvrdím, že jsem anděl.
Není to tak, že bych sestoupila z nebe a byla dokonalá.
Ne, nejsem dokonalá. Ale taky jsem tehdy byla mladá.
Jo.
V jednom momentě, když mluvila, jsem měla pocit, že mluví o mně.
Jako by popisovala mě.
Obě jsme se rozvedly a děti nám byly odebrány.
Ztotožňuju se s každým slovem, sama jsem to zažila.
Proto nikdo nepochopí, čím sis prošla, tak jako já.
Obě teď jen potřebujete si navzájem naslouchat.
A pokud mohu plnit tuhle roli a spojit matku a její dceru
nebo matku a jejího syna, proč ne?
Život je moc krátký.
Ani neví, že jsem dnes pozvala LJ ke mně domů.
Když se LJ ptala, o co jde,
řekla jsem, že chci, aby poznala moje rodiče.
Nedokážu si představit, jaké to bude, až se potkají.
LESK DUBAJE
DŮM LOJAIN OMRAN
Když zazvonil zvonek, vyrazila jsem ke dveřím.
Byla jsem nedočkavá.
- Ahoj. - Čauky.
- Chybělas mi. - Jak se máš?
Chybělas mi.
V tu chvíli mi srdce začalo bušit ještě víc.
Netuší, co ji čeká.
Tak.
Máme příležitost k oslavě.
Panebože.
Fakt?
- Jo. - Bože můj. Ty jsi tady.
Nevím, co mám říct.
Ahoj.
Panejo.
Byla jsem v šoku.
Vůbec jsem to nečekala.
Bylo to… Ani ten pocit nedokážu vysvětlit.
Nemůžu uvěřit, že jsem objímala svou dceru.
Cítím ji.
Cítím její tělo ve své blízkosti.
- Jsi tak hezká. - Ne, to ty.
Takže už víš, po kom jsi?
Jsi tak krásná.
Měla jsem radost. Přišlo mi, že jsem dokázala něco velkého.
Dokázala jsem to, co pro mě nikdo nedokázal udělat.
Loni, ve stejnou dobu jako dnes,
jsem si říkala, že doufám, že za rok budeme spolu.
- Já jsem ti řekla, že budeme. Pamatuješ? - Ano.
Zlatíčko.
Loni jsem na Den matek požádala maminku, aby přijela,
poslala jsem jí zprávu. A teď je tady, vedle mě.
Pojď sem k nám.
Tohle objetí jsem opravdu potřebovala. Opravdu jsem chtěla být v její náruči.
Opravdu jsem ji chtěla cítit a vidět.
Panejo. Tohle je fakt moje máma.
Bylo tak krásné ji vidět.
Jsem moc ráda, že jsi tady.
A na tom záleží, že jsi teď tady a že můžeme…
začít znovu.
Chci s tebou prožít celý svoje dětství.
- Můžeš mi udělat snídani? - Žádný problém.
- Můžeš mi pomoct s dětmi? - Cokoli.
Nemůžu se dočkat, až je uvidím. Hlavně, že mě přijmeš do svýho života.
Samozřejmě, mami.
- Opravdu, zlato? - Ano.
Tohle je můj splněný sen.
Chci si všechny ty roky vynahradit.
Jsem připravená. Byla jsem připravená už dávno.
Už dávno.
Nemůžu se na tebe vynadívat.
Chci nasytit svoje oči, po všech těch letech bez tebe.
Já jsem… Nikdy, ani jeden den…
jsem nechtěla být bez tebe.
Omlouvám se.
ULICE AL SEEF
Danya a já se chystáme otevřít náš nový byznys, kavárnu Besties Café.
Máme hodně práce, takže není času nazbyt.
Nejdůležitější je lokalita.
Konečně mám klíče od jednoho z významných míst,
kde bude Besties Café.
- Dubaj je tak krásná. - Koukej na to krásný okolí.
- To je ono? - Jo, tohle je ono.
Výhodou je, že je to na rohu,
na hlavní pěší ulici,
a tamhle každý den autobus vysadí turisty.
- Super. - Jo.
Vždy, když vstupuju do nového podniku, říkám:
„Ve jménu Alláha,“ a vstupuju pravou nohou.
Tadá.
- Moc pěkný. Líbí se mi to. - Panečku, ten prach.
Lidi jdou kolem a chtějí dovnitř, ale není otevřeno.
- Dobrý den, zákazníci. - Dobrý.
Pojďte dál. Brzy budeme mít otevřeno. Tohle je kavárna Besties Café.
Tohle místo je fakt supr.
Spousta lidí nevěřila, že bychom dokázali pracovat společně.
Tak se musíme extra snažit, abychom ukázali opak.
Uvažuju, že bychom na otevření pozvali Zeinu. Zeina je teď moje kamarádka.
No tak.
Zpomal.
Myslím to vážně.
Po roce hádání je to teď tvoje kamarádka?
To je naše letošní naladění. Snažíme se být lepšími lidmi.
Danya si toho zažila hodně.
Chce mít klid na duši. Nedivím se jí, že chce klid.
Jestli chce zavolat Zeině, nevadí mi to. Naopak.
Ale za mě ne.
Ty pozvi Safu, já pozvu Zeinu. Uvidíme, jestli přijdou.
Bude fajn mít všechny pohromadě, i když spolu nevycházíme.
Ale nemáš pocit, že se na nás budou dívat skrz prsty?
- Jo, ale… - Přijde mi, že jsou závistivý.
My dvě jsme teď v pohodě.
Buď s ní v pohodě,
ale když had svléká kůži, svléká se jen proto, aby se stal větším hadem.
Jen buď opatrná.
DŮM FAHADA A SAFY
Každé ráno se probouzím s vděčností za své holčičky.
Jsem tak ráda, že mají jedna druhou a já je. Jsem tak šťastná.
- Jak moc miluješ Ayanu? - Stotisíckrát.
Stotisíckrát?
Zeina se přijde zastavit.
- Tady je pro tebe čajíček. - Čajíček pro mě?
A tohle je horký kakao pro tetu Zeinu.
- Teta Zeina dostane horký kakao? - Jo.
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
- Jak se máš? - Vítej, teto Zeino.
- Ahoj. - Co by sis dala?
- Všimla sis mýho hlasu? - Co se stalo?
Nevím. Pořád se to vrací.
- Zlato, to je šílený. - Jsem uhranutá.
To rozhodně. Můžeš jít pro zázvor pro tetu Zeinu?
Mimochodem, kde je Fahad?
Nevím. Podívala bych se, ale už tu aplikaci nemám.
Rozhodla jsem se tu sledovací apku smazat.
Už nechci být posedlá.
Nemůžu dovolit, aby si Fahad myslel, že jsem jím tak posedlá.
To on by měl být posedlý mnou, ne naopak.
Musím mu pořád volat. Tohle je ještě víc psychotický.
Jak mám vědět, kde je můj manžel?
Musím být jako normální člověk a zavolat mu. Volat mu nebudu.
Jak to s Fahadem udělat, aby mě nechal jít na operaci?
Je proti všemu, co podle něj není přirozený.
Myslí si, že budu vypadat úplně jinak.
Chtěla jsem, abychom spolu vymyslely,
jak přimět Fahada, aby souhlasil s mou maminkovskou proměnou.
Fahad souhlasil s návštěvou lékaře.
- On půjde taky? - Jo. A ty s náma.
Bojím se, že řekne ne, a já jsem na to příliš vyčerpaná.
- Přemýšlíš o body liftu, že? - Jo, ale je tak paranoidní.
Řekni, že upraví jizvu po císařáku.
Mám?
A můžeš si nechat odstranit kůži.
- Mám to tak říct? - Jo.
Co oči nevidí, to srdce nebolí.
Je na ní, jestli chce lhát. Já jí jen dávám nápady.
Záleží na jejím svědomí, jak se rozhodne.
Co to je?
Co se děje?
„Popadni svýho bestie
a odhal s námi, kde je Besties Café.“
- Dostala jsi pozvánku? - Znáš tohle číslo?
To je Danyi.
Takovou zprávu jsem nečekala.
To ukazuje, že je upřímná
a opravdu chce pracovat na tom, aby se věci zlepšily.
Ebraheem mě pozval. Nejsem si jistá, co udělám.
Půjdeš tam?
Kdyby šlo jen o Danyinu akci, možná bych o tom uvažovala.
Ale oni dva spolu?
Je to trochu divný.
Situace, co se minule stala s Ebraheemem, nebyla příjemná,
ale Danyina omluva mě zaskočila.
Uvidíme, jestli opravdu mám jít na otevření Besties Café, nebo ne.
Brianna a já spolu čekáme dítě.
A nemůžeme se dočkat, až to řekneme mámě a tátovi.
Tak jsem je dnes přivedl,
abychom porazili zeď vedoucí do našeho nového domova.
Ale vůbec netušili, co máme ve skutečnosti v plánu.
Dostali jsme nápad,
že na jednu ze zdí,
kterou jsme chtěli rozbít kladivem, napíšem:
„Čekáme dítě.“
ČEKÁME DÍTĚ!
Na nové začátky právě teď. Začnu to bourat.
Nikdy jsem to nedělal. Tak jdeme na to.
Dobrá.
Srdce mi buší. Jsem nervózní.
Skvěle.
Ne!
Ne! Opravdu?
- Ne. Panebože. - Kecáte, že jo?
Čekáme dítě!
- Co? - Díval ses, tati?
- Panebože. - Kde jsi?
Panebože. To nemůže být pravda.
Jsi v pohodě?
Ne.
Panebože.
Jakožto matka bych nemohla být požehnanější a šťastnější.
Bože můj.
- To je dobrý „ne“? - Drahoušku.
- Mám tě rád. - Můj Bože.
Mám tě rád. Pojď sem.
GEORGE FAHD OTEC KRISE FADEA
Mám takovou radost.
Vše, co pro naše děti chceme…
je zdraví a štěstí.
Panečku.
Největší překvapení, co nám kdy dal.
Jedna, dva… Ještě jednu.
Jsem požehnaný muž. Budu mít dítě.
A množství lásky a pozitivní energie, které se mi dostane,
až se nám miminko narodí, bude neuvěřitelné.
Blíží se skvělé časy.
Chci svoji proměnu.
Ale Fahad s tou operací vůbec nesouhlasí.
Nakonec jsem Fahada přesvědčila, aby souhlasil s návštěvou lékaře,
což je první krok.
- Dobrý den. - Dobrý den, paní.
- Jak se máte? - Dobře.
Jsem objednaná k doktoru Kottimu.
Dnes jde Zeina se mnou k doktorovi,
aby mi pomohla s přesvědčováním Fahada.
PLASTICKÉ OPERACE
Pane doktore, ráda bych šla na operaci.
Už mám dvě děti, ale chápete, co se stane…
Safa začne mluvit arabsky a já vůbec nerozumím. Co to má bejt?
Můj manžel s tím momentálně nesouhlasí.
- Umírám touhou po té operaci. - Rozumíš jí?
Už od prvního dítěte.
Tak jsem ho sem přivedla, abych ho přemluvila.
Fahad se svými přáteli pořád mluví hindsky a mně to nevadí.
Teď je řada na mně. Chci mluvit o tobě.
Pokud s tím máš problém, nauč se arabsky, zlato.
Mohl byste mu vysvětlit, o čem je ta operace?
Celá myšlenka spočívá v úpravě různých částí těla,
aby vrátily…
Stejný tělo, jaký jsem měla.
Stejný tělo.
Je to velmi přirozené.
Nesnažím se o to, abych vypadala jako jiný člověk.
Chystám se vstoupit do nejlepší verze sebe sama.
Opravdu to mění život.
Proto s tím jako chirurgové souhlasíme.
Myslím, že je hezká taková, jaká je.
Na tyhle kosmetické věci nevěřím.
Je s tím spojeno hodně rizik.
Když někoho milujete, samozřejmě nechcete, aby šel do něčeho,
co je spojené s rizikem.
Dobrá, pojďme na to vyšetření. Zavoláme sestru.
Je to drobnost, která jí opravdu pomůže.
Není to jak odběr krve.
Kdyby to bylo tak jednoduchý jako odebrat krev, tak do toho.
- Jasně, ale možná… - Ale není.
To je vaše práce.
Chce-li to Bůh, co když budeme mít další dítě?
To do toho budem muset jít znovu?
Co tím myslíš? Řekli jsme, že jen dvě děti.
Ty teď rozhoduješ za celou rodinu?
Fahad si myslí, že jsem stroj na rození dětí.
Kdybych měla deset dětí, řekne: „Ještě.“
Jemu to stačit nebude.
Chce fotbalový tým.
Opravdu si myslí, že mu porodím další děti?
Co ho to napadá?
Řeš svoje problémy postupně. Řekni mu, že jo.
- Ale on je prostě paličák. - Promiňte?
Potřebuju se na něčem domluvit,
co se mě týká, a on mě ani neposlouchá.
- Panebože. Je tak tvrdohlavý. - Říkala jsem ti to.
Chci rozhodnutí.
Cože? Ty chceš odpověď teď?
- Ano. - Hned teď.
- Jo. - Doktore, rád jsem vás poznal.
- Já vás taky. - Kam jdeš?
Počkám venku. Zatím.
Nemám rád nátlak.
Safa řekla, ať to rozhodnu hned.
Potřebuju čas.
Ať mi dá čas na to zpracovat všechny ty informace.
DŮM SIMY VED
Dnes pořádám soutěž o nejlepší byznys plán
s mou velmi dobrou kamarádkou a mentorkou Simou Ved.
Zakladatelka a předsedkyně Apparel Group,
jedné z největších společností na Středním východě a v Asii.
Jsem Indka, která vyrostla v Dubaji, vdala se a založila vlastní firmu.
Prodala jsem zlato, které jsem dostala na svatbě.
To byl můj kapitál.
Budovali jsme a budovali
a dnes jsme multimiliardovou společností.
Mona a já máme naprosto jasno v tom,
že chceme být ve světě známí tím, že pomáháme ženám.
Na soutěž jsme pozvali naši spoluporotkyni Taru Lalvani.
TARA LALVANI PODNIKATELKA
Je to neuvěřitelná podnikatelka.
Účelem této soutěže je skutečně pomoci
mnoha různým ženám rozjet jejich podnikání.
Přijde mi to jako včera, kdy jsem byla
na jejich místě, měla jsem sen, vizi něčeho, co jsem chtěla vytvořit,
a neměla jsem prostředky na realizaci.
Pozvaly jsme všechny své přátele,
aby se přišly podělit o své příběhy s našimi soutěžícími.
Někdy je to jediná věta, co vám někdo řekne,
která vám může změnit život.
Podle mě je tahle spolupráce velmi inspirativní,
protože když se člověk stane úspěšným, je často těžké nezapomenout na ostatní.
Mají opravdu dobrá srdce.
Ahoj, Divo Dee.
- Ahoj. - Čauky.
- Ahoj. - Vypadáš dobře.
Ahoj.
Je to vlastně poprvé, co vidím Zeinu
po módní přehlídce Lojain.
Je skvělé, že se to vyřešilo.
Ještě je tu jeden problém, a to já a Safa.
Je to vlastně smutné, protože jsem Safě nikdy nic osobně neudělala,
aby mě tak nenáviděla.
Danya se mi vyhýbala.
Co se mě týče, budu i nadále ke všem milá.
Chci se prostě posunout dál.
Nechci, aby to takhle pokračovalo.
Je to pro nás všechny nesmírně významný den.
Vážené porotkyně, dnes tu máme spoustu dychtivých soutěžících
a také několik krásných příběhů.
Jednou jsem seděla v první řadě a čekala, až budu moct představit svůj nápad.
- A podařilo se mi získat prostředky. - Chtěla jsem to dotáhnout daleko.
Říkala jsem si: „Nevím, jak to udělám, ale budu slavná.“
Jako matce mi lidi říkali:
„Proč se tolik věnuješ byznysu? Měla by ses věnovat dětem.“
To neznamená, že byste se neměly vydat za svými sny.
Jediné, co mě přimělo vytrvat,
co jsem věděla, že mám, a co mi nikdo nemohl vzít, byla vášeň.
Přijde mi, že finanční nezávislost
mi dala sílu být tím, kým jsem v mém manželství
a jako matka, protože mám moc.
Nyní je čas, aby naše soutěžící představily svůj byznys.
Podle vašich preferencí vám pošleme krabici s oblečením,
které by se vám mohlo líbit.
To, co chcete, si necháte a ostatní pošlete zpět.
Hoopla je aplikace zaměřená na duševní zdraví dětí a rodičů.
V ošetření obličeje se zaměřuji na personalizaci,
používám bio korejské techniky a produkty.
Pupilar obnovuje.
Propojujeme mladé s firmami pomocí úkolů založených na rolích.
Slyšeli jsme všechny návrhy. Nyní je čas odhalit výherkyni.
Hoopla, blahopřejeme k hlavní ceně.
Teď, když soutěž skončila,
je čas se obléknout, osvěžit a připravit se na dnešní párty.
Sima připravila neuvěřitelnou oslavu mé nové éry nezávislosti.
Ten dům je úžasný.
Nejkrásnější a nejúžasnější dům, co jsem v Dubaji viděl.
Pozvala jsem taky Moa,
protože jsem ho chtěla představit naší partě
a pobýt s ním.
Chtěla jsem mu ukázat svůj svět.
Chtěla jsem, aby přišel a zažil ho.
- Čauky. - Ahoj.
Ježkovy. Co to má na sobě?
- Jak to jde? - Sluší ti to.
- Děkuju. - Jsi půvabná.
Konečně řekl něco pěkného.
A já se ho chci zeptat na pár otázek.
Přenesl ses už přes svou bývalou nebo ne?
Mění se to.
Jde o to, že tě mám jako kamaráda ráda,
a myslím, že pokud se s tebou budu dál setkávat,
nechci, aby tu byla celá ta extra zátěž, kterou máš…
Když člověk naříká a je rozrušený
a citově zraněný odjinud, všechno se mu vrací.
Jestli pořád miluješ svou ex, není dobrý, abychom se setkávali.
Dávám se do kupy. Je to pod kontrolou.
- Takže se chceš dál vídat? - Jasně.
Farhana je fajn. Je v pohodě. Je bezva člověk.
Její energie je dobrá. Je na ní tolik fajn věcí.
Někdy jsi dost studenej.
Chci, abych se s mužem cítila dobře,
aby mi skládal komplimenty, věnoval mi pozornost.
- Moc pozornosti. - Sluší ti to.
Já vím, ale to nestačí. Nicméně, řekla jsem, co jsem chtěla.
- Opravdu ti to moc sluší. - Děkuju.
Jaký další komplimenty bys chtěla?
Nechci to s ním skončit
jen proto, že má teď zlomený srdce.
A podle mě to není fér. Tak jsem si řekla: „Dobře.“
A my dva se rozhodně známe.
Jak dlouho se známe?
Patnáct let. Byl jsi na mým zápase.
Kolikrát jste se vy dva už setkali?
- Tak pětkrát. - Tak nějak.
- Tak to ji požádej o ruku, ne? - Ale no tak!
- Už tak pětkrát? - Poznáváme se.
Chci se zeptat, protože vás znám. Vidíte v tom potenciál?
- Možná. - Jo?
- Možná. - Všechno má potenciál.
I ty jeden!
Bylo to poprvé,
co jsem se setkal s oběma najednou.
Cítil jsem, že má Farhana zájem.
Ale Mo měl spíš obavy.
A asi cítí velkou odpovědnost.
- Ahoj, těší mě. - Ahoj, mě taky.
- Konečně se potkáváte. - Tolik jsem o tobě slyšela.
- Doufám, že jen to dobrý. - Chováš se k ní hezky?
- To ke všem. - Dobře. To je nejdůležitější.
Chovám se k ní hezky.
Mo na mě působil dost mile, ale nejsem si jistá, jestli se k sobě hodí.
Dobrý večer vespolek. Moc děkuji, že jste dorazili.
Je tu rodina, přátelé a lidi, kteří Moně přejí jen to dobré.
Upřímně, je mi velkou ctí a výsadou oslavovat Monin úspěch.
Jsem nervózní, a to se mi často nestává.
Tohle je můj první samostatný podnik.
Nikdy dřív jsem to neudělala. Bývala jsem závislá na ostatních.
A teď se snažím být samostatná a jít si za svým snem.
A chci moc poděkovat tatínkovi…
za to, že je pro mě vzorem a že mě od začátku podporuje.
Mám Monu moc rád.
A moc se těším na to, až jí budu bok po boku pomáhat.
Hlavně v nové kanceláři.
A doufejme, že bude mít úspěch.
- Jsem na tebe hrdý. - Děkuju.
- A určitě dokážeš zázraky. - Děkuju.
Budeme tvoji největší fandové.
Děkuju. Miluju tě.
Párty začíná!
Ahoj, Zeino!
Pozvala jsem Zeinu do Besties Café.
Ráda bych věděla, jestli přijde.
Ráda bych si s ní v klidu sedla, abych ji ujistila,
že jí tam nic nehrozí.
Chtěla bych tě osobně pozvat na zahájení kavárny Besties Café.
To je společnej podnik…
- Mě a Ebraheema. - „Besties“.
Vím, že jste si vy dva ještě nevyjasnili vaše neshody,
ale myslím, že my dvě máme dobrý vztah.
Je to, jak kdybych ti podala ruku,
protože chci, abys tam byla jako můj host.
Byla bych moc ráda.
- Nejsi si jistá? - To ticho.
Je od ní velmi milé, že mě přišla osobně pozvat.
Chová se teď úplně jinak.
Poprvé v životě cítím, že je klidnější a vyrovnanější.
Přijde tam i Safa?
Netuším. Ještě jsme se neusmířily.
Ale to, že se Safa s Ebraheemem
znovu spřátelila…
To on mě přivedl k tobě do práce.
Jak je tedy možný, že s ním se baví, ale se mnou ne?
A přitom ještě nerespektovala mýho muže, kterej v tom byl úplně nevinně.
Byl jsem v tom nevinně.
Děláme párty k otevření Besties Café. Tvrdě jsme na tom dřeli.
Je to oficiální akce?
Zveřejníme na ní, kde kavárna je,
a budou tam rodina a přátelé, aby nám dali požehnání.
- Tímto tě zvu. - Jsem na tebe hrdá.
- Musím pozvat nejlepší kámošku? - To jo.
Nechceš si to vyříkat?
Upřímně, nemám jí to za zlé.
Nevadí mi ona ani její manžel, když tam budou.
Myslím, že je čas zakopat válečnou sekeru.
Měl by se se Zeinou usmířit,
abychom mohli zůstat přátelé.
Protože je to moje nejlepší kamarádka.
Byla bych ráda, abys ji pozval ty sám.
Ať ji pozve Danya. Až bude u nás,
přivítám ji, protože bude v mým domě.
Drahoušku.
Dnes jsme já a Lojain s maminkou u lékaře jako podpora.
Začínáme od nuly.
Opravdu spolu potřebujeme strávit dost času.
Stanovila jsem si prioritu,
aby moje máma pracovala na zlepšení zdraví.
To bude dobrý.
Jsem ráda, že se jejich vztah obnovil.
Je šťastná, že se o ni stará její dcera.
Dalším krokem poté, co spolu strávíme nějaký čas, je seznámit ji s dcerkama.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Ahoj, holčičky.
Když jsem je viděla, cítila jsem, že být babičkou je úplně jiný pocit.
To jsou moje dcerky.
- Moje holčičky. - Jo.
- Jste rády, že se konečně setkáváte? - Konečně.
- Jo. - Jo?
- Jak se máte? - Dobře.
Když jsem je všechny viděla pohromadě…
Nedokážu vyjádřit svoje pocity.
Cítila jsem všechno najednou.
Vy máte ale roztomilý tvářičky!
Doufám, že nás už nic nerozdělí.
Upřímně, nikdy už je nechci opustit.
Co si dát něco k snědku, zatímco si my s babičkou popovídáme?
Dobře.
Ráda bych se o tebe starala jako o malou holčičku.
Ztratila jsem tě, když jsi byla malá.
Hodně jsem se bez tebe trápila.
Ale nebyla to moje volba, Lulu.
Stále mě bolí u srdce, že jsem ji nemohla vychovat.
Ta bolest nikdy nezmizí.
- Bylo to hrozně těžký. - Já vím.
Chci, aby si odpustila. Já jí odpouštím.
Ať už se stalo cokoli, ať už je to vina kohokoli, odpouštím jí.
A pokud jde o mě, chci zapomenout na minulost.
Nechci mluvit o minulosti.
Nejdůležitější je to, že jsi tady
a že budeme v našem vztahu pokračovat.
Ano.
Pro nás obě je moc dobře, že skutečně přišla.
A pak už nezbývá, než pracovat na našem vztahu,
posílit ho a začít s čistým štítem.
Mami, chci ti něco říct. Někoho jsem potkala.
Je to vztah na dálku. Už nějakou dobu se s ním vídám.
Vídáme se sporadicky, protože není odtud.
- A kdy se budete brát? - Nebudeme se brát.
- Ne? - Ne.
S vdavkami nepospíchám. Není to teď pro mě priorita.
Manželství je fakt velkej krok.
Moc ti to přeju.
Jsem ráda, že jsi potkala někoho, kdo ti může stát po boku.
- Možná vás brzo představím. - To doufám.
Jsem ráda, že můžu s mámou sdílet, co se děje v mém životě.
Doufám, že to bude začátek něčeho krásného.
Dnes oslavujeme otevření kavárny Besties Café.
Byl to jen nápad, který se naštěstí stal skutečností.
Jsem nadšená.
Nemůžu se dočkat, až našim přátelům a rodině ukážeme,
na čem jsme pracovali.
Pořádně protřepat…
Pozvali jsme naše nejbližší
a doufali jsme, že přijdou všichni.
Ale Mona a Lojain Omran měly práci.
Bude to něco, co tahle ulice ještě neviděla.
I když jsem s tímhle nápadem zpočátku nesouhlasil,
měl jsem k tomu své důvody,
dnes jsem tady, protože to zrealizovali.
Přišel jsem je podpořit
a popřát jim hodně štěstí jako kamarád i manžel.
- Ahoj. - Ahoj.
Snídaně u Tiffanyho.
- Ahoj, bestie. - Ahoj.
Ahoj.
- Kde mám sedět? - S Blissem.
- Pojď ke mně. - Jsi pro dnešek můj bestie?
Dneska jo.
Gratuluju.
- Ona nemá tušení, co? - Gratuluju.
Ale Saleme, byl jsi toho součástí.
Byl jsi proti, ale podařilo se to.
Jsem rád, pokud jsem vás k tomu postrčil.
Postrčil.
Naštěstí si vzali můj názor k srdci
a usilovně se snažili dokázat,
že se ve všem mýlím.
Proto je dnes mou povinností je tu podpořit
bez ohledu na to, jaké obavy jsem měl předtím.
Dohodli jsme se, že odpovědnost by měli mít oba.
- Saleme? - No?
Já s tím nemám nic společnýho.
Opravdu? Připomenu…
Poslyš, dneska mám na sobě bílou…
- Jako… - Barvu míru?
Dnes mám v srdci mír.
Dobře, že si nikdo nebude začínat.
I když Bliss původně nebyl pro Besties Café,
je jedním z prvních lidí, kteří nás tu podporují.
Přece jen je to můj partner
a podporuje mě.
Dnes jsme se s Fahadem rozhodli jít do Besties Café.
Je čas se posunout dál.
Můžeme být mnohem lepší skupinou, pokud se budeme navzájem podporovat.
Rozhodla jsem se jít do Besties Café kvůli Danye,
i když tam měl být Ebraheem.
Je na něm, aby byl vůči mně pohostinný.
Pokud jde o mě, rozhodně se budu chovat stejně uctivě jako vždycky.
- Není to super? - Naprosto.
- Ahoj. - Ahoj.
- Čauky. - Ahoj.
- Hodně štěstí. - Děkuju.
Omlouvám se, chraptím.
- Ahoj. - Jak se vede?
- Pardon. - Jak se daří miminku?
Dobře, děkuju. Díky Bohu.
Jo, užívá si.
- Jak se máš? - Dobře.
Mezi mnou a Safou jsou stále nevyřešené záležitosti.
Několikrát jsem dala najevo, že chci mír.
Snad se posuneme dál.
- Gratuluju. - Děkuju.
- Děkuju, že jste přišli. - Ahoj.
Nevěděla jsem, jestli přijít, jak na tom jsme,
ale ramadán je za rohem… A myslím, že ty a já máme asi víc společnýho,
než si myslíš, takže…
Chtěla jsem si s tebou promluvit, protože nechci,
abys měla pocit, že mě něco ovlivňuje v tom, co si myslím.
Necítila jsem se moc dobře,
nevím, jestli to pochopíš,
ale nebylo to pro mě tehdy lehký.
- To jsem chtěla říct. - Zažila jsem to po porodu taky.
Vím…
Fahad by ti řekl vše o mých hormonech.
Je to těžký. Takže to chápu.
Vážím si toho, že jsi přišla a že se mnou tady mluvíš.
Už stačí.
Ramadán je za dveřmi.
Tenhle měsíc je o míru, odpuštění a lásce.
Dobrý?
Děkuju.
Moje bestie našla bestie v Besties Café.
To je fajn vás vidět pohromadě.
Nečekala jsem, že se mi přijde omluvit za to,
co udělala, a že mi to vysvětlí.
Je matkou a prochází těžkým obdobím.
Narodilo se jí dítě.
Takže mám pochopení a přijala jsem její omluvu.
Moc děkuju, že jste přišli. Moc to pro mě znamená.
- Vážím si toho. - Je to od vás moc hezký.
Snad bude letošní rok rokem míru, přátelství a vzájemnýho porozumění.
- Promluv s ním. - To jsem udělala.
Říkal jsem si: „Ebraheeme, musíš se ujistit, že Zeině projevíš
maximální úctu a přivítáš ji, protože je v tvojí kavárně.“
Chci plánovat do budoucna.
Pokud se k nám chcete v budoucnu jakkoli přidat,
jste vítány.
A jestli ne, jste také vítány.
Poprvé jsem se jí otevřel,
protože jsem měl možnost vyjádřit, co jsem měl na srdci.
Nechci, aby se to téma vracelo.
Už je konec.
Zapomeňme na to a jděme dál.
Kdyby se vrátil čas, řekl bys o mně znovu některé věci, co jsi řekl?
Kdyby se vrátil, vůbec bych do tvé kanceláře nešel.
- Ebraheem a Zeina jsou teď v poho, nebo… - Nevím. Vypadá to tak.
Už to nestíhám sledovat.
O čem to mluví? Nebudu lhát. Chci vědět, co se děje.
- Mírové podání ruky. - Díky.
Způsob, jakým mluvil, se zjemnil. Měl už dost praxe.
Koneckonců je to potřetí, co přišel a snaží se se mnou mluvit.
Marwan je na tebe trochu naštvanej.
- Když jsme… - Usmiřovatel je naštvanej?
Jo, je naštvanej.
Má být usmiřovatel, abychom se cítili dobře.
Já nikoho naštvat nechci.
Náš rozhovor byl tehdy na akci LJ nepříjemnej.
Připadala jsem si zase jako středoškolačka
a přišlo mi to odporný.
Omlouvám se, jestli jsi měl dojem, že jsem ti něco řekla…
Je to kouzlo.
Nikdy jsem si nemyslel, že od Safy uslyším: „Omlouvám se.“ Cože?
Pojď se obejmout. Promiň, jestli jsi to tak vnímal.
Jsi tak skvělá, Safo.
Pojďme lidem důvěřovat.
To, že měla odvahu a slušnost
se omluvit a říct promiň, považuju za úspěch.
Vážím si tě, Safo.
- Všichni jsme nej kámoši v Besties Café. - Besties Café!
Co se to sakra děje?
Udělejme si společnou fotku.
S polaroidem. Dáme ho na zrcadlo Besties.
Dneska budeme na fotce všichni.
V rámci uvádění našich nových letošních vůní na trh,
dnes proběhlo focení pro kolekci parfémů,
kterou jsme s Hassanem vytvořili.
- Střih. - Dobrá práce.
Je to hezký pocit mít na sobě znovu svatební šaty s Hassanem
a mít další zážitky, které budeme v budoucnu sdílet s dětmi.
- Pojď sem, nevěsto. - Děkuju ti, ženichu.
Myslím, že Mona je nejkrásnější nevěsta na světě.
Jsem nadšená z našeho prvního společnýho projektu.
- Jo. - Je to jako naše první dítě.
Když už je řeč o dětech…
Přemýšlela jsi o našem rozhovoru?
Od našeho posledního rozhovoru jsme se tomuto tématu vyhýbali.
Je načase, abychom se opravdu dohodli
a oba byli zajedno.
V poslední době je práce stresující.
Shodli jsme se, že letos plánujeme mít děti.
- Jako zkusit to? - Jasně, zkusit.
Na konci roku?
Jo. Ale pokud to můžeme trochu urychlit…
- Jako třeba? - Za dva měsíce.
- Dva měsíce jsou jako zítra. - Jo.
No panečku.
Co tak za šest měsíců?
Co kompromis? Řekněme tak za tři nebo čtyři měsíce?
To je přesně uprostřed, hezky vyrovnaný.
Dobře, za čtyři měsíce to začneme zkoušet.
Budu mu posílat pozvánku do kalendáře. Ale ať je aspoň romantik.
Mona mi volala kvůli tomu, že jsem řekla, že jsem na žádné svatbě
neměla bílé šaty.
Těším se, až si obleču bílou jako nevěsta.
Oceňuji, že mi to Mona chce umožnit.
Proto jsem vůbec neváhala.
Božínku.
- Ahoj. - Jako královna.
- Zlatíčko. - Podívej na sebe.
- Bůh žehnej. - Bůh žehnej.
Podívej na sebe.
Nevěsta.
- Dnes jsme nevěsty. - Dvojité.
LO je prostě nádherný člověk.
Je nádherná na pohled i na duši, vypadá jako královna.
Jsem tak ráda, že ji vidím v těchto krásných bílých šatech.
Ani nevíš, jakou radost mi dělá, když tě takhle vidím.
Proto všem svým přátelům vždy radím:
„Nikdy nedělejte ústupky ve výběru svatebních šatů.“
- Je to důležitý. - Jasně.
Lituju, že jsem na první svatbě neměla bílé šaty.
A později jsem se příliš styděla na to, abych si je vzala.
Oblečte si je a nebojte se, co řeknou ostatní.
Ať uděláte cokoli, lidi mluvit budou.
Dělejte, co vám dělá radost.
A mimochodem, protože zítra začíná ramadán,
první týden budu pořádat suhur, ostatně jako každý rok.
- Jasně. - Takže…
Ráda bych pozvala tebe, Hassana a vaše přátele.
- Já určitě přijdu. - Dá-li Bůh.
Těším se na suhur. To je jistý.
- Bude to super. Děkujem. - Zlatíčko.
Blíží se nejlepší měsíc v roce,
měsíc ramadánu.
Požehnaný měsíc ramadán má pro nás velkou hodnotu
náboženskou i duchovní.
Je to měsíc odpuštění a milosti.
Podle své každoroční tradice
hostím suhur a zvu všechny.
RAMADÁN NÁS SBLIŽUJE S LO
Dnes večer jdeme k LO na suhur a já se moc těším, až všechny uvidím
a užiju si krásný začátek ramadánu.
Nevím, co nás s Moem čeká v budoucnosti.
Když se něco stane, tak ať. Pokud ne, zůstaneme přáteli.
LO nás pozvala na suhur, tak jsem vzal s sebou matku,
protože moje žena je teď v Abú Dhabí.
- To je pěkný. - Krása.
- Šťastný ramadán. - Děkuju. Ahoj, všichni.
Dnes jdu na suhur se svojí maminkou.
Konečně se s ní seznámí moji přátelé.
- Ahoj, všichni. - Ahoj.
Představuju vám svou maminku.
- Tohle je moje maminka. - Panečku.
Vím, že jste se na setkání s ní těšili.
Když jsem tam přišla s maminkou, všichni byli v šoku.
Ale jejich reakce byla úžasná.
- Ráda vás poznávám. - Vás taky.
Teď chápu, po kom je LJ tak hezká.
Děkuju, to ne.
Byli trochu v šoku.
Nevěřili tomu. Byli velmi přívětiví.
Vše nejlepší ve svatém měsíci.
Šťastné svátky vám všem, ať vám
i vašim blízkým přinesou zdraví, štěstí, pohodu a prosperitu.
Gratuluji vám, Danyo a Ebraheeme, k otevření kavárny.
Taky jsem se dozvěděla skvělou novinku.
Děkuju.
Všichni se navzájem usmířili, že?
- Ano. - Jo.
Všichni jsme lidé a děláme chyby, ale musíme je napravit a omluvit se.
Chtěli jsme se se všemi podělit o novinku o miminku.
Řeknem to?
- Myslím, že vím co. - Řekni to.
Jsem těhotná.
Tohle je jedno překvapení za druhým.
- Přeju ti to. - Děkuju.
A na svou ženu a cestu, kterou za poslední rok urazila,
bych nemohl být víc hrdý,
protože to nebylo lehký.
Můžem si promluvit o dárku k narození.
- S tím ani nezačínej. - Jo.
S tím ani nezačínej.
Bravo.
Pojď se mnou.
Nesnáším, když se s Fahadem hádáme. Je to pro mě ten nejdůležitější člověk.
Musím ho vzít stranou a dát věci do pořádku.
Nechci se pořád hádat o tom samým.
Chci, abys mi líp rozuměl.
- O čem to mluvíme? - Chci na tu operaci.
Mluvil jsem o tom s přáteli.
Zjistil jsem, že je s tím spojený riziko. Proto jsem se vyděsil.
- Není to lehký. - Můžem to prostudovat?
To jsem udělal. Obvolal jsem různý lidi. Nic není bez rizika.
Nevlastním ji a neovládám ji, abych jí říkal, co má
nebo nemá dělat, ale miluju ji,
nechci riskovat ani to jedno procento, že se něco pokazí.
Jde o závažnou věc.
Pokud se ti něco stane,
jak mám sám vychovávat své dvě dcery?
Kdybych umřela,
proměním se v ducha a nedovolím ti ani pomyslet na další svatbu,
pokud mi chceš takhle vyhrožovat. Jasný?
Jasný.
Neodmítám to úplně,
ale netlač mě do toho a neříkej, že všechno musí být hotový hned.
Bez tvýho souhlasu nikdy nic neudělám.
- Takže se dohodněme, že… - Dejme tomu čas. Nespěchejme.
Podle mě je Fahad racionální, logicky uvažující člověk.
Aby se k něčemu rozhodnul, potřebuje věci prověřit.
Takhle to u něj chodí.
Ještě něco jsem ti chtěla říct.
A co?
- Jsem ochotná jezdit do Indie. - Opravdu?
Poletím s holčičkama, kdykoli poletíš ty,
kdykoli nás budeš potřebovat.
Nedokážu si svůj život bez tebe představit.
Děkuju.
Nesnáším, když odjíždíš, tak ti budu viset na krku.
Děkuju.
Myslím, že je teď Safa ochotná jezdit tam a zpět.
Chce, aby děti byly se svým otcem,
a ví, jak moc naše děti miluju.
Je to dobrý začátek.
Jsem ochotná pendlovat mezi dvěma místy,
se dvěma malýma holčičkama, protože ho miluju.
A rodina je to hlavní.
Záleží na tom, co nabízejí a jak tě podpoří.
Jasně.
To už jsem slyšela.
- To je Hasnain? - Panejo.
- Kdo je ten chlap? - LJ.
Hasnain přichází s vážnou tváří,
vejde přímo doprostřed oslavy a pak mě chytne za ruku.
To je její chlap.
Zničehonic se něco děje.
To je ale překvapení.
Plánoval jsem Loujain překvapit.
Vypadala tak krásně. Je to jako…
HASNAIN LEHRI PARTNER LJ
Slyšel jsem hodně věcí o bezpodmínečné lásce.
A dnes to zažívám. Bezpodmínečnou lásku.
Nikdy jsem si nemyslel, že tvoje štěstí se stane mým štěstím.
To, co říkal, bylo hodně dojemný.
Ale pak jsem si pomyslela: „Proč se to děje právě teď?“
Každé ráno se chci probudit a vidět tě ve svém životě.
Nikdy jsem si nemyslel, že někdo může být v životě tak důležitý.
Nikdy jsem si nemyslel, že budu cítit tlukot tvého srdce.
A chci se stát otcem. Chci se stát manželem.
Navždy chci převzít tu odpovědnost
zářit a dělat tě šťastnou,
chci být tvou oporou a milovat tě.
Je to pro mě velký krok.
Nikdy jsem si nemyslela, že ho udělám.
Loujain…
vezmeš si mě?
Řekni ano.
Překlad titulků: Kyra