-Herregud. -Sultana.
Äntligen. Jag kan knappt tro det. Efter ett år?
Jag kan inte tro det.
Hej.
Min kära vän.
Äntligen träffas vi.
Efter ett helt år får jag träffa LJ:s mamma.
-Kära vän. -Raring.
Välkommen hit.
När Lojain Omran öppnade dörren, kramade jag henne hårt.
Vi känner knappt varann, men jag älskar henne.
-Hur mår du? -Bra. Hur var resan?
Herregud.
Tack, det är okej.
Jag har undrat i nästan ett år om du skulle komma.
I ett helt år har jag försökt få henne att komma från Amerika till Dubai,
och äntligen får jag se hennes ansikte när vi pratar.
Jag kunde inte vänta.
I hjärtat ville jag vara här.
Men jag lyckades, äntligen.
Äntligen efter alla dessa år är jag i Dubai.
Jag vet inte om jag kan träffa min dotter.
Jag är här för hennes skull.
LJ har haft det tufft. Hon behöver sin mamma.
Det var en väldigt svår situation. Jag planerade inte att…
-Jag vet. -…lämna min dotter.
När jag ser tillbaka på det, tänker jag:
"Jag hade aldrig kunnat tro att jag skulle skiljas från mina barn."
-Hur gamla var de då? -Jag lämnade dem inte.
De togs ifrån mig.
Jag gifte mig när jag var 16 år.
Jag var inte mogen nog att gifta mig.
Jag var gravid med LJ
när min man bestämde att vi skulle flytta till Amerika.
Det var då problemen började.
Jag var så naiv.
Jag ville lämna äktenskapet, men inte mina barn.
Jag är ingen ängel.
Jag har inte stigit ner från himlen som en perfekt person.
Jag är inte perfekt. Men samtidigt var jag väldigt ung.
Ja.
Plötsligt när hon pratade, kändes det som om hon pratade om mig.
Som om hon beskrev mig.
Vi har båda skilt oss och våra barn har tagits ifrån oss.
Jag kan relatera till allt, för jag har upplevt det.
Ingen kan förstå det du har gått igenom som jag gör.
Ni måste lyssna på varann.
Om jag kan bidra till att försona mamma och dotter,
eller mamma och son, varför inte?
Livet är för kort.
Hon vet inte ens att jag har bjudit hem LJ idag.
LJ frågade mig: "Är det nåt speciellt?"
"Ja, jag vill att du träffar mina föräldrar."
Jag kan inte ens föreställa mig deras möte.
DUBAI BLING
LOJAIN OMRANS HUS
När det ringde på dörren, rusade jag dit.
För jag var så spänd.
-Hej. -Hej.
-Jag har saknat dig. -Hej.
Jag har saknat dig.
Mitt hjärta slog ännu snabbare.
Hon vet inte vad som väntar.
Okej.
Vi har en sak till att fira.
Herregud.
Verkligen?
-Ja. -Herregud. Du är här.
Vad ska jag säga?
Hej.
Herregud.
Jag blev chockad.
Det hade jag aldrig förväntat mig.
Jag kan inte ens förklara känslan.
Tänk att jag kramade min dotter.
Jag känner henne.
Jag känner hennes kropp nära mig.
-Du är så vacker. -Nej, du är det.
Nu vet du vem du brås på.
Du är så vacker.
Jag var lycklig. Jag hade uppnått något stort.
Jag lyckades med det som ingen lyckades göra för mig.
Förra året, vid den här tiden,
sa jag: "Jag hoppas att vi kan vara tillsammans nästa år."
-Och jag sa att vi skulle det. Minns du? -Ja.
Min älskling.
Förra året, på mors dag bad jag min mamma komma,
jag skickade ett meddelande. Och nu är hon här, hos mig.
Kom hit.
Jag behövde den här kramen. Jag ville vara i hennes famn.
Jag ville känna och se henne.
Det är verkligen min mamma.
Det var så fint att träffa henne.
Jag är så glad att du kom.
Det viktiga är att du är här nu, och vi kan…
…börja om på nytt.
Jag vill återuppleva min barndom med dig.
-Kan du göra frukost till mig? -Absolut.
-Jag vill ha din hjälp med barnen. -Ja då.
Jag vill gärna träffa dem. Om du accepterar mig i ditt liv.
Självklart accepterar jag dig.
-Verkligen? -Ja.
Min dröm har blivit sann.
Jag vill gottgöra för alla dessa år.
Jag är redo. Jag har varit redo länge.
Väldigt länge.
Jag kan inte sluta se på dig.
Jag vill se på dig hela tiden, efter alla dessa år som vi inte har setts.
Jag ville inte… Jag ville aldrig, ens för en dag…
…vara borta från dig.
Förlåt.
AL SEEF-GATAN
Danya och jag ska snart öppna vårt nya företag, Besties Café.
Vi har mycket att göra, så jag vill inte slösa tid.
Det viktigaste är platsen.
Äntligen fick jag nycklarna till den plats
som vi har valt för Besties Café.
-Dubai är så vackert. -Titta på den här vackra platsen.
-Här är det. -Är det här?
Det positiva är att det ligger i ett hörn
på promenadgatan,
och det är här som turistbussarna stannar varje dag.
-Otroligt. -Ja.
När jag kliver in i ett nytt företag, säger jag:
"I Allahs namn", och går in med höger fot.
-Så fint. Jag gillar det. -Herregud, vad dammigt.
Folk vill komma in och det är inte öppet.
-Hejsan, kunder. -Hej.
Kom in. Vi öppnar snart. Det är Besties Café.
Jag älskar lokalen.
Det var många som inte trodde på vårt samarbete.
Vi måste jobba extra hårt för att visa att de har fel.
Jag tänkte bjuda Zeina till öppningen. Hon är min tjejkompis nu.
Kom igen.
Skräm mig inte.
Jag är allvarlig.
Ni har bråkat i ett år och nu är ni vänner?
Det är vår grej i år. Vi försöker vara bättre människor.
Danya har gått igenom mycket.
Hon vill ha lugn i sinnet. Jag missunnar henne inte det.
Jag struntar i om hon vill ringa Zeina. Tvärtom.
Men inte jag.
Du bjuder Safa, jag bjuder Zeina, så får vi se om de kommer.
Det är trevligt om vi är tillsammans, även om vi är osams.
Men tror du inte att de ger oss onda ögat?
-Jo, men… -De är avundsjuka på andra.
Det är lugnt mellan oss nu.
Var lugn med henne,
men när ormen ömsar skinn, kommer det fram en större orm.
Var försiktig.
FAHADS OCH SAFAS HUS
Jag vaknar varje morgon och är så tacksam för mina småtjejer.
Jag är så glad att de har varann, och jag dem. Jag är så lycklig.
-Hur mycket älskar du Ayana? -Hundratusen.
Hundratusen?
Zeina ska komma förbi.
-Här är chai karak till dig. -Chai karak till mig?
Och varm choklad till tant Zeina.
-Får tant Zeina varm choklad? -Ja.
-Hej. -Hej.
-Hur mår du? -Välkommen, tant Zeina.
-Hej. Hur mår du? -Vad vill du ha?
-Hör du min röst? -Vad har hänt med den?
Jag vet inte. Det kommer och går.
-Det är galet. -Det är onda ögat.
Det är absolut onda ögat. Kan du hämta ingefära till tant Zeina?
Var är Fahad?
Jag vet inte. Jag skulle kolla, men har inte appen längre.
Jag har avinstallerat spårningsappen.
Jag vill inte vara fixerad.
Fahad får inte tro att jag är fixerad av honom.
Det är han som ska vara fixerad av mig, inte tvärtom.
Jag måste fortsätta ringa honom. Det är mer psykotiskt.
Hur ska jag kunna veta var min man är?
Jag måste vara normal och ringa honom. Jag ringer inte.
Hur ska vi få Fahad att gå med på min operation?
Han är emot allt som han känner inte är naturligt.
Han tror att jag ska ändra mig helt.
Zeina och jag måste brainstorma om
hur jag ska få Fahad att gå med på mamma-makeovern.
Men han har gått med på att träffa läkaren.
-Följer han med? -Ja. Och du också.
Jag är orolig för att han säger nej och jag är för utmattad.
-Du funderar på ett kroppslyft? -Ja, men han är paranoid.
Säg att du ska fixa kejsarsnittsärret.
Ska jag det?
Och sen kan du skära bort lite hud.
-Ska jag säga det? -Ja.
Det de inte vet skadar dem inte.
Hon bestämmer om hon ska ljuga. Jag ger bara råd.
Vad hon gör mot sin man är hennes samvete.
Vad är det här?
Vad är det?
"Ta med din bästis och var med oss
när vi visar upp Besties Café."
-Fick du en inbjudan? -Känner du igen numret?
Det är Danya.
Jag väntade mig inget meddelande.
Det är ett tecken på att hon är ärlig
och att hon verkligen vill jobba på att göra saker bättre.
Ebraheem bjöd mig. Jag vet inte vad jag ska göra.
Ska du svara på inbjudan?
Om det bara var Danyas fest, skulle jag överväga det.
Men de två tillsammans?
Det är lite konstigt.
Det som hände senast med Ebraheem var inte trevligt,
men ursäkten från Danya överrumplade mig.
Vi får se om jag verkligen måste gå på öppningen av Besties Café.
Brianna och jag ska ha barn.
Och vi längtar efter att få berätta för mamma och pappa.
Jag tog med dem idag
för att slå ner första väggen i vårt splitternya hem.
Men de har ingen aning om vad vi egentligen har planerat.
Vår idé var
att vi skulle skapa ett meddelande på en av väggarna
som vi skulle slå ner med en slägga, där det stod:
"Vi ska ha barn."
VI SKA HA BARN!
Till en ny början. Jag ska slå ner den här.
Jag har aldrig gjort det förut. Nu kör vi.
Okej.
Hjärtat slår. Jag är nervös.
Otroligt.
Nej!
Nej. Ska ni?
-Nej. Herregud. -Säg att du ljuger.
Vi ska ha barn!
-Va? -Såg du det, pappa?
-Herregud. -Var är du?
Herregud. Lägg av.
Är du okej?
Nej.
Herregud.
Jag kan inte vara gladare som mamma.
Herregud.
-Är det ett bra "nej"? -Herregud.
-Jag älskar dig. -Jisses.
Jag älskar dig. Kom hit.
GEORGE FAHD KRIS FADES PAPPA
Jag är så glad.
Allt vi önskar våra barn
är hälsa och lycka.
Herregud.
Den största överraskningen som han gett oss.
Ett, två… Ett till.
Jag är lycklig. Jag ska få ett till barn.
Och all den kärlek och positiva energi som jag kommer att få
när barnet kommer lär bli otrolig.
Goda tider är på väg.
Jag vill operera mig.
Men Fahad är inte intresserad av det.
Men jag lyckades få Fahad att gå med på att träffa läkaren,
vilket var ett steg.
-Hej. -Hej, Safa.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
Jag ska träffa dr Kotti.
Zeina har följt med till läkaren idag,
för att få Fahad att gå med på operationen.
PLASTIKKIRURGI
Jag skulle vilja operera mig.
Jag har redan fött två barn, men du vet vad som händer…
Safa börjar prata arabiska och jag fattar ingenting.
Just nu är min man inte med på det här.
-Jag vill verkligen operera mig. -Förstår du?
Jag har velat det länge.
Jag tog med honom för att övertyga honom.
Fahad pratar hindi med sina vänner jämt, det stör inte mig.
Nu är det min tur. Jag vill prata om dig.
Om det stör dig, kan du lära dig arabiska, älskling.
Du kanske kan förklara vad en mamma-makeover är.
Tanken är att man arbetar med olika delar av kroppen
för att få tillbaka…
Samma kropp som jag hade. Jag förändrar inget.
Samma kropp.
Jag vill ha nåt supernaturligt.
Jag ska inte bli en annan människa.
Jag ska bli den bästa versionen av mig själv.
Det kan förändra ens liv.
Det är därför vi godtar att göra det, som kirurger.
Hon är fin som hon är.
Jag tror inte på de här kosmetiska grejerna.
Det innebär stora risker.
När man älskar nån vill man inte att de gör nåt
som medför några risker.
Vi ska undersöka dig. Jag ska be sköterskan komma.
Det är en liten sak som kommer att hjälpa henne.
Det är inte som ett blodprov.
Om det var så enkelt, gör det nu.
-Ja, men kanske… -Nej.
Det här är ditt jobb.
Inshallah, tänk om vi får ett till barn,
måste vi gå igenom det här en gång till?
Vi kom överens om att det är vårt sista barn.
Bestämmer du om familjen helt själv nu?
Fahad tror att jag är en bebismaskin.
Om jag fick tio barn, skulle han säga: "Fler."
Han går inte att stoppa.
Han vill ha ett helt lag.
Tror han verkligen att jag ska ha fler barn?
Hur tänker han?
Lös ett problem i taget. Säg att det är okej nu.
-Men han är envis. -Ursäkta?
Jag måste gå med på nåt som angår mig,
och han vill inte ens lyssna på mig.
-Herregud. Han är så envis. -Jag sa ju det.
Jag vill ha ett svar.
Vill du ha ett svar nu?
-Ja. -På en gång?
-Ja. -Okej, doktorn. Trevligt att träffas.
-Detsamma. -Vart ska du?
Jag väntar utanför. Ta hand om dig.
Jag vill inte bli tvingad.
När Safa sa att jag måste bestämma mig nu…
Ge mig lite tid.
Jag måste få processa informationen jag fick.
SIMA VEDS HUS
Idag ska jag vara värd för en fest
med min vän och mentor, Sima Ved.
Grundare av och vd för Apparel Group,
ett av de största företagen i Mellanöstern och Asien.
Jag är indiska och växte upp i Dubai, gifte mig och startade ett eget företag.
Jag sålde guldet jag fick på mitt bröllop.
Det var mitt kapital.
Vi byggde och byggde,
och idag är vi ett företag värt flera miljarder dollar.
Mona och jag är tydliga med
att vi vill bli kända för att vi har hjälpt kvinnor.
Vi har bjudit in en meddomare, Tara Lalvani, till presentationen.
TARA LALVANI ENTREPRENÖR
Hon är en otrolig affärskvinna.
Avsikten med sammankomsten är att hjälpa
olika kvinnor med att presentera sina företag.
Det känns som igår som jag var som dem,
med en dröm, med en vision om nåt jag ville skapa
och att inte ha resurser för att förverkliga det.
Vi har bjudit in alla mina vänner
för att de ska berätta sina berättelser för våra deltagare.
Ibland är det en mening som nån säger till dig
som kan förändra ditt liv för evigt.
Det här initiativet är så inspirerande
för när man blir framgångsrik är det ofta svårt att minnas alla andra.
Det visar hur godhjärtade de är.
Hej, Diva Dee.
-Hej. -Hej.
-Hur mår du? -Du är fin.
Hej.
Det här är första gången jag träffar Zeina
efter Lojain Omrans modevisning.
Känslan av försoning är fantastisk.
Det är fortfarande problem mellan mig och Safa.
Det är sorgligt faktiskt för jag har aldrig gjort nåt mot Safa
för att hon ska hata mig.
Danya undviker mig.
Jag tänker fortsätta vara snäll mot alla.
Jag vill bara gå vidare.
Jag vill inte fortsätta det här mer.
Det är en så viktig dag för oss alla som är här.
Mina meddomare, vi har många ivriga deltagare här idag,
och många vackra berättelser också.
Jag satt en gång på första raden och väntade på att få presentera en idé.
-Och lyckades ordna pengar. -Mitt mål var att satsa stort.
Jag sa: "Jag vet inte hur, men jag ska bli känd."
Jag är mamma och folk sa:
"Varför ska du ha alla dessa företag? Fokusera på dina barn."
Men det ska inte hindra en att följa sina drömmar.
Det enda som fick mig att fortsätta
var det som ingen kunde ta ifrån mig, passionen.
Jag känner att ekonomiskt oberoende
ger mig styrkan att vara den jag är i äktenskapet
och som mamma för jag har makten.
Nu ska våra deltagare presentera sina företag.
Vi skickar dig kläder baserat på dina preferenser,
som vi tror att du gillar.
Behåll det du vill ha och skicka tillbaka resten.
Hoopla är en app för psykiskt välmående för barn och föräldrar.
Jag gör ansiktsbehandlingen personlig,
och jag använder koreanska tekniker och produkter som är ekologiska.
Pupilar är förnyande.
Vi sammanför ungdomar med företagen genom rollbaserade utmaningar.
Vi har hört presentationerna. Nu ska vi avslöja vinnaren.
Hoopla, grattis till förstapriset.
När presentationsdelen är slut
är det dags att byta om och göra mig i ordning för kvällens fest.
Sima är värd för en otrolig fest för mitt nya kapitel som oberoende.
Det här huset är otroligt.
Det vackraste huset jag sett i Dubai.
Jag bjöd med Mo
för jag ville presentera honom för gänget,
och umgås med honom.
Jag ville visa honom min värld.
Jag ville att han skulle uppleva den.
-Hej. -Hej.
Herregud. Vad har han på sig?
-Hur mår du? -Du är snygg.
-Tack. -Definitivt glammig.
Äntligen sa han nåt fint.
Och jag har några frågor till honom.
Har du kommit över ditt ex eller inte?
Det kommer och går.
För jag gillar dig som en vän,
och jag tror att vi kommer att fortsätta träffas,
och jag vill inte ha allt extra bagage som du har…
När nån beklagar sig, och man redan är upprörd
och känslomässigt bränd av nåt annat, då kommer allt tillbaka.
Men om du fortfarande är kär i ditt ex, är det inte bra för oss.
Det är ingen fara. Det är under kontroll.
-Så du vill fortsätta träffa mig? -Visst.
Farhana är cool. Hon är schysst.
Hennes energi är okej. Hon har många bra sidor.
Jag vet inte. Du verkar kall ibland.
Jag vill att en man ska få mig att må bra,
ge mig komplimanger, ge mig uppmärksamhet.
-Mycket uppmärksamhet. -Du är snygg.
Jag vet, men det räcker inte. Jag har sagt det jag ville.
-Du är jättefin. -Tack.
Vad kan jag säga mer?
Jag vill inte avvisa honom,
för han går igenom en hjärtesorg.
Det är inte schysst att göra det. Så, okej.
Och vi två, vi känner verkligen varann.
Hur länge har vi känt varann?
Femton år. Du kom på en av mina matcher.
Hur många dejter har ni haft?
-Fem, sex stycken. -Ja, antagligen.
-Sätt en ring på hennes finger. -Herregud.
-Fem, sex gånger redan? -Jag lär känna honom.
Jag känner ju er båda två. Finns det potential?
-Kanske. -Finns det potential?
-Kanske. -Det gör det alltid.
Den snubben.
Farhana och Mo,
det var första gången jag såg dem tillsammans.
Jag märkte att Farhana var intresserad.
Mo är nervös.
Han känner nog en massa ansvar.
-Hej. Trevligt att träffas. -Hur är läget?
-Äntligen får du träffa Mo. -Jag har hört talas om dig.
-Bra saker, hoppas jag. -Är du snäll mot henne?
-Jag är snäll mot alla. -Bra. Det är det viktigaste.
Ja, jag är snäll mot henne.
Mo verkar trevlig, men jag tror inte att de passar ihop.
Godkväll, allihop. Tack för att ni ville komma.
Familjen, vänner och en massa Mona-sympatisörer.
Det är en stor ära och ett privilegium att få hylla Mona.
Jag är nervös. Jag brukar inte bli det.
Det här är mitt första soloprojekt.
Jag har aldrig gjort det förut. Jag var beroende av andra,
och nu försöker jag vara oberoende och förverkliga min dröm.
Och jag vill tacka min pappa,
för att du är nån som jag ser upp till och du har stöttat mig sen dag ett.
Jag älskar Mona så mycket,
och jag ser fram emot att vara med och hjälpa henne,
speciellt på det nya kontoret.
Förhoppningsvis blir hon framgångsrik.
-Jag är stolt över dig. -Tack.
-Du kommer att skapa underverk. -Tack.
Och vi är dina största fans.
Tack. Jag älskar dig.
Nu festar vi.
Hej, Zeina.
Jag bjöd in Zeina till Besties Café.
Jag ville höra om hon skulle komma eller inte.
Jag ville få henne att känna sig säker på
att allt kommer bli bra.
Jag ville personligen bjuda in dig till öppningen av Besties Café.
Det företaget som du och…
-Ebraheem har. -"Bästisarna."
Jag vet att ni två fortfarande har era problem,
men du och jag, tror jag, är sams.
Jag sträcker ut en hand till dig,
och jag vill att du kommer och deltar som min gäst.
Det betyder mycket för mig.
-Inte säker? -Tystnaden.
Det är snällt av henne att bjuda in mig personligen.
Jag ser en helt annan sida av henne,
jag känner att hon är lugnare, mer till freds med sig själv.
Vänta. Kommer Safa?
Jag vet inte. Vi är inte överens än.
Men det faktumet att Safa träffade Ebraheem
och blev vän med honom…
Det var han som tog med mig till ditt kontor.
Hur kan hon vara sams med Ebraheem, men inte med mig?
Och dessutom vara respektlös mot min man som inte har med detta att göra?
Det angick inte mig.
Som du vet ska vi öppna Besties Café. Jag har jobbat hårt.
Är det öppningen?
Det är mer som… att visa lokalen,
för att få mina vänners och min familjs välsignelse.
-Du är välkommen. -Jag är stolt över dig.
-Ska jag bjuda min bästis? -Du måste.
Vill du inte rensa luften?
Jag hyser inget agg mot henne.
Jag har inget emot henne och hennes man.
Det räcker nu. Det är dags att gå vidare.
Han borde försonas med Zeina
för att vi ska kunna vara vänner.
För hon är min bästa vän.
Jag vill att du pratar med henne och själv bjuder in henne till Besties.
Danya kan göra det och jag välkomnar henne
till mitt ställe, för det är mitt jobb.
Vännen.
Idag har jag och Lojain följt med mamma till doktorn.
Vi börjar om från början.
Vi måste umgås mycket.
Just nu är det viktigaste
för min mamma att förbättra sin hälsa.
Det är okej.
Jag är glad att deras relation är bättre.
Hon är glad att hennes dotter tar hand om henne.
Mitt nästa steg är att presentera mamma för mina döttrar.
-Hej. -Hej.
Hejsan.
Hej, sötnosar.
När jag såg dem kände jag att det är annorlunda att vara mormor.
Det här är mina döttrar.
-Här är mina tjejer. -Ja.
-Är det kul att äntligen träffa min mamma? -Ja.
-Ja?
-Hur mår ni? -Vi mår bra.
När jag såg dem tillsammans…
Jag kan inte förklara vad jag kände.
Det var en blandning av allt.
Titta vilket sött ansikte. Vad söt du är.
Jag hoppas att jag aldrig måste skiljas från dem igen.
Jag vill aldrig lämna dem.
Vill ni gå och äta nåt medan jag pratar med min mamma?
Okej.
Jag vill bara se på dig och ta hand om dig som om du ännu var barn.
Jag förlorade dig när du var barn.
Och jag kämpade mycket utan dig.
Men det var inte mitt val, Lulu.
Det gör fortfarande ont att jag inte fick uppfostra henne.
Smärtan försvinner aldrig.
-Det var så svårt för mig. -Jag vet.
Hon måste förlåta sig själv, för jag förlåter henne.
Oavsett vems fel det var, så förlåter jag henne.
Jag vill glömma det förflutna.
Jag vill inte prata om det förflutna.
Det bästa som sker nu är att du är här
och vi kan stärka vår relation.
Ja.
Det är bra för oss båda två att hon faktiskt kom.
Nu måste vi arbeta på vår relation
och göra den starkare och börja om på nytt.
Jag vill berätta en sak. Jag har träffat nån.
Det är ett långdistansförhållande. Vi har träffats ett tag.
Men det är av och på för han bor inte här.
-När ska ni gifta er? -Vi pratar inte om bröllop.
-Du är inte… -Nej.
Jag har inte bråttom att gifta mig.
Äktenskap är ett så stort steg.
Jag är glad för dig.
Jag är glad att du har träffat nån.
-Du kanske får träffa honom snart. -Ja.
Jag är glad att jag kan berätta för mamma om mitt liv.
Jag hoppas att detta är början på nåt vackert.
Idag öppnar Besties Café.
Det här var en idé som faktiskt blev verklighet.
Jag är supertaggad.
Det ska bli så kul att visa våra vänner och familjer
vad vi har jobbat med.
Skaka, skaka…
Vi har bjudit våra närmaste vänner
och vi hoppas att alla ska komma,
men Mona och Lojain måste jobba.
Vi ska erbjuda nåt som aldrig funnits på Al Seef.
Även om jag var emot idén från början,
och jag hade anledning till det,
så är jag här idag för att de lyckades,
och jag är här som vän, som man,
för att stötta dem och önska dem lycka till.
-Hej. -Hej.
Här är Umm Kulthum.
-Hej, bästis. -Hej.
Hej.
-Var ska jag sitta? -Med Bliss.
-Sitt hos mig. -Är Bliss min bästis idag?
Vi är deltidsbästisar idag.
Grattis.
-Är hon aningslös? -Grattis.
Du var en del av den här resan, Salem.
Du var emot det, men nu händer det.
Jag fick det att hända, jag är glad.
Det gjorde du.
De tog mina åsikter på allvar,
och de har jobbat hårt för att visa att jag hade fel
och oroade mig i onödan.
Det är min plikt att vara där med dem
och stötta dem oavsett vilka tvivel jag hade förut.
Vi kom överens om att de skulle dela lika på ansvaret.
-Nåja, Salem… -Ja.
…jag har inget med detta att göra.
Är du säker? Jag ska påminna…
Jag är helt lugn idag…
-Jag är… -Tillfreds?
Jag är tillfreds med mig själv.
Bra. Så länge som vi alla är lugna.
Även om Bliss var emot Besties Café i början,
så är han en av de första som är här och stöttar oss.
Han är ändå min livspartner
som alltid stöttar mig.
Idag ska jag och Fahad gå till Besties Café.
Det är dags att gå vidare.
Det är så mycket bättre för oss om vi alla kan stötta varann.
Jag ska gå till Besties Café för Danyas skull,
jag vet att Ebraheem är där.
Hans ansvar är att vara gästvänlig.
Jag själv ska vara så respektfull som jag alltid är.
-Är det inte coolt? -Jag älskar det.
-Hej. -Hej.
-Lycka till. -Tack.
Förlåt. Jag är hes.
-Hej. -Hur mår du?
-Ursäkta. -Hur mår den nya bebisen?
Bra, tack. Tack och lov.
Ja, hon trivs.
-Hur mår du? -Bra.
Jag och Safa har ouppklarade problem oss emellan.
Och jag vill att vi försonas.
Så vi kan gå vidare.
-Grattis. -Tack.
-Hej. Tack för att du kom. -Hej.
Jag visste inte om jag skulle komma, med det som hänt,
men det är snart Ramadan, och du och jag…
…har nog mer gemensamt än du tror…
Jag ville prata med dig, jag vill inte att du ska tro
att nåt påverkar mig om hur jag känner för nåt.
Jag mådde inte bra,
du kan välja att acceptera det eller inte,
och jag mådde inte bra just då.
-Det var allt jag ville säga. -Det var likadant för mig.
Jag vet…
Fahad kan berätta allt om mina hormoner.
Det är svårt. Det är inte lätt.
Jag är glad att du kom och att du pratar med mig.
Det räcker.
Det är snart Ramadan.
Denna månad handlar om fred, förlåtelse och kärlek.
Okej?
Tack.
Ni blev bästisar på Besties Café.
Det är bra att se er tillsammans.
Jag trodde inte att hon skulle be om ursäkt
för det hon gjorde och förklara sig.
Hon är mamma. Hon har det tufft.
Hon har en nyfödd.
Jag förstår, jag godtog hennes ursäkt.
Tack för att du kom. Det betyder mycket för mig.
-Tack. -Det är så fint att ni kom.
Förhoppningsvis blir detta år ett år av fred, bästisar, och att alla är sams.
-Prata med honom. -Ja.
Jag måste se till att visa Zeina
den största respekten och välkomna henne till mitt ställe.
Jag vill planera för framtiden.
Om du är med i framtiden för vad vi än kan göra tillsammans,
så håll till godo.
Om du inte är det, håll till godo ändå.
Jag öppnade mig för första gången,
för jag fick en chans att säga vad jag tänkte.
Vi ska aldrig mer prata om det
och gå bakåt. Det räcker.
Glöm det och gå vidare.
Om du kunde gå tillbaka i tiden, skulle du då ha sagt det du sa om mig?
Då hade jag inte kommit till ditt kontor.
-Är Ebraheem och Zeina sams nu, eller… -Ingen aning. Det ser ut så.
Kan inte hålla reda på det.
Vad pratar de om? Jag vill veta vad som händer.
-Fredligt handslag. -Tack.
Hans sätt att prata var nedtonat, han hade övat.
Det här är tredje gången som han försöker prata med mig.
Marwan är lite upprörd på dig.
-Eftersom vi… -Är han upprörd?
Ja, han är upprörd.
Du ska vara fredsmäklaren och få oss att må bra.
Jag vill inte göra nån upprörd.
Vårt samtal på LJ:s fest var illa.
Jag kände mig som en högstadietjej
och det var fruktansvärt.
Jag ber om ursäkt om jag sa nåt dumt. Det borde inte ha hänt.
Det är magiskt.
Jag trodde aldrig att Safa skulle be om ursäkt.
Jag vill ha en kram. Förlåt. Förlåt om du kände så.
Du är så snäll, Safa.
Man ska hellre fria än fälla.
Det faktum att hon hade modet och anständigheten
att be om ursäkt, jag tar det för vad det är.
Tack, Safa.
-Vi är alla bästisar på Besties Café. -Besties Café!
Vad fan händer?
Vi tar en bild med alla.
Med en polaroid. Vi sätter den på Besties spegel.
Vi ska ta bilder med alla idag.
Som en del av våra dofter som vi lanserar i år,
har jag en fotografering idag för en parfymkollektion
som jag och Hassan har utvecklat.
-Bryt. -Ni gör ett bra jobb.
Det känns så fint att ha på mig brudklänningen igen med Hassan,
och skapa fler minnen som vi kan dela med våra barn senare.
-Kom hit, min brud. -Tack, min brudgum.
Mona är världens vackraste brud.
Det är så spännande med vår första produkt.
-Ja. -Det är vår första bebis.
På tal om bebisar…
Har du tänkt på vårt samtal?
Vi har undvikit att prata om det sen vårt senaste samtal.
Det är dags att vi blir överens
och ser till att vi tycker lika.
Det har varit stressigt med allt jobb.
Vi är överens om att vi ska planera för barn i år.
-Som att försöka? -Du vet? Försöka, ja.
I slutet av året?
Ja. Men om vi kan snabba på det lite…
-Som? -Om två månader.
-Två månader är som imorgon. -Ja.
Herregud.
Kanske om sex månader?
Vi kanske kan mötas halvvägs, och säga om tre till fyra månader.
Det är perfekt precis i mitten.
Om fyra månader ska vi börja försöka.
Jag ska skicka en inbjudan. Men han måste vara romantisk.
Mona ringde mig, för att jag aldrig burit en vit brudklänning
på nåt av mina bröllop.
Det ska bli kul att få känna mig som en brud.
Jag uppskattar att Mona gör det här.
Det är därför jag inte tvekade ett ögonblick.
Herregud.
-Hej. -Min drottning.
-Vännen. -Titta på dig.
-Gud välsigne. -Gud välsigne.
Titta på dig.
Min brud!
-Vi är brudar! -Dubbla brudar.
LO är så vacker.
Hon är underbar inifrån och ut och ser ut som en drottning,
och jag är så glad att se henne i denna vackra klänning.
Det gör mig så glad att se dig i den.
Det är därför jag alltid ger det här rådet:
"Om du ska gifta dig, kompromissa aldrig om klänningen."
-Den är ett måste. -Ja.
Jag bar inte en vit klänning första gången.
Och det kändes för pinsamt att ha på mig en senare.
Ta på dig den och strunta i vad folk säger,
för folk kommer ändå att prata oavsett.
Gör det som gör dig lycklig.
Eftersom Ramadan börjar imorgon,
ska jag, under första veckan, ha en suhur som jag har varje år.
-Ja. -Så…
Jag vill bjuda dig och Hassan. Ta med era vänner.
-Jag kommer gärna. -Om Gud vill.
Det ska bli så kul med suhur.
-Det vore underbart. Tack. -Vännen.
Vi är på väg in i årets bästa månad,
och det är Ramadan.
Ramadanmånaden är viktig för oss,
religiöst och andligt.
Det är månaden för förlåtelse och nåd.
Som en del av traditionen,
ska jag ha en suhur och har bjudit alla.
RAMADAN FÖR OSS TILLSAMMANS MED LO
Ikväll ska vi gå på LO:s suhur och det ska bli kul att träffa alla
och få en vacker början på Ramadan.
Jag vet inget om min och Mos framtid.
Det som sker det sker. Om inte, så förblir vi vänner.
LO bjöd oss på suhur och jag tar med min mamma,
för min fru är i Abu Dhabi.
-Det är fint. -Det är vackert.
-Glad Ramadan. -Tack. Hej.
Jag och min mamma ska gå på suhur.
Mina vänner ska äntligen få träffa min mamma.
-Hej, på er. -Hej.
Jag vill presentera min mamma.
-Här är min mamma. -Herregud.
Ni har väntat på att få träffa henne.
När jag och mamma först kom in, blev alla chockade.
Men deras reaktion var fantastisk.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Jag kan se vem LJ brås på.
Tack. Nej.
De var chockade.
De kunde inte tro det. Jag kände mig välkommen.
All lycka i denna heliga månad.
Glad Eid, och må den ge er
och era kära hälsa, glädje, välmående och rikedom.
Grattis, Danya och Ebraheem, till öppningen.
Jag har också hört underbara nyheter.
Tack.
Alla har visst blivit sams.
-Ja. -Ja.
Vi är mänskliga, vi gör misstag, men vi måste göra rätt och be om ursäkt.
Vi ville berätta vår bebisnyhet för alla.
Ska vi berätta?
-Jag tror jag vet. -Berätta.
Jag är gravid.
Det är överraskning efter överraskning.
-Jag är glad för er skull. -Tack.
Och jag kan inte vara mer stolt över min vackra fru
och resan som hon har gjort i år,
för det har inte varit lätt.
Vi kan prata om förlossningsgåvan sen.
-Börja inte. -Ja.
Börja inte ens.
Bravo.
Kom med mig.
Jag hatar när Fahad och jag bråkar. Han är viktigast för mig.
Jag måste reda ut allt.
Jag vill inte fortsätta bråka om samma sak.
Du måste förstå mig bättre.
-Vad pratar vi om? -Operationen.
Jag pratade med några vänner.
Det finns risker. Det är därför jag blir upprörd.
-Det är inte… -Kan vi göra research?
Jag har gjort det. Jag fick veta… Det finns risker.
Jag äger henne inte, jag kan inte säga vad hon ska
eller inte ska göra, men jag älskar henne,
så klart, och jag vill inte riskera ens en procent att nåt går fel.
Det är allvarliga saker.
Om nåt går fel eller händer dig,
hur ska jag kunna uppfostra mina döttrar?
Om nåt hände mig och jag dog,
då skulle jag spöka för dig och inte låta dig gifta om dig,
om det är vad du hotar mig med. Okej?
Okej.
Jag stänger inte dörren helt,
men tvinga mig inte och säg inte att det måste göras nu.
Jag gör ingenting utan ditt godkännande.
-Låt oss enas om att… -Det får ta tid.
Fahad är rationell. Han är logisk.
Han måste göra research för att fatta ett beslut.
Det är så han funkar.
Jag vill berätta en sak till.
Vad då?
-Jag kan åka till Indien. -Verkligen?
Jag kan komma med tjejerna när du åker,
när du behöver oss.
Jag kan inte tänka mig mitt liv utan dig.
Tack.
Jag hatar när du åker, så jag ska vara på dig.
Tack.
Jag tror att Safa vill pendla nu.
Hon vill att barnen är med sin pappa,
hon vet hur mycket jag älskar dem.
Det är en bra början.
Jag kan pendla till och från Indien,
med två småtjejer, för att jag älskar honom.
Min familj kommer först.
Det beror på vad de erbjuder och hur de kan stötta dig.
Självklart.
Jag har hört det förr.
-Vänta. Är det Hasnain? -Aldrig.
-Vem är den gentlemannen? -LJ.
Hasnain kommer in och är allvarlig,
han går rakt in på suhurn, och tar tag i min hand.
Det är hennes man.
Plötsligt… Jag vet inte. Från ingenstans, händer det nåt.
Vilken överraskning.
Jag tänkte överraska Loujain.
Hon var så vacker.
HASNAIN LEHRI
Jag har hört mycket om ovillkorlig kärlek.
Och idag upplever jag det. Ovillkorlig kärlek.
Jag trodde aldrig att din lycka skulle bli min.
Det han sa var mycket känslosamt.
Men sen tänkte jag: "Varför händer det nu?"
Jag vill vakna varje morgon med dig i mitt liv.
Jag trodde inte att nån kunde vara så viktig.
Jag trodde aldrig att jag skulle känna dina hjärtslag.
Och jag vill bli far. Jag vill bli make.
För alltid vill jag ha det ansvaret,
och skina, och göra dig lycklig,
jag vill vara din klippa, jag älskar dig.
Det är ett jättestort steg för mig.
Jag trodde aldrig att jag skulle göra det.
Och, Loujain…
Vill du gifta dig med mig?
Säg ja.
Undertexter: Monika Andersson