HASSAN OG MONAS BOLIG
-Hei. -Hei, kjære.
-Hei! -Jeg måtte lete etter deg.
Jeg prøver å finne en kjole til Safas fest.
I dag forbereder Hassan og jeg oss på Safas samling.
Hun sa at kleskoden er "svart".
Og hun har vært sparsom på detaljene.
Så jeg leter etter den perfekte svarte kjolen.
Men jeg sliter med å finne kjolen jeg ser for meg.
-Ok. -Jeg føler meg veldig overveldet.
Det er så mye, og jeg finner ikke det jeg leter etter.
Selvsagt sliter hun med å finne kjole, fordi…
Hun har ørten antrekk der inne.
Det er på høy tid at du tenker nøye gjennom
hvordan klesskapet kan omorganiseres.
-Jaha? -Det er så mye her.
Mona må først gjøre et kraftig innhugg i antall plagg i klesskapet.
Mest håper jeg at hun med tiden blir rausere med kalenderen sin.
Trenger du denne?
Trenger hva da?
-Klart trenger jeg den. -Til hva?
Jeg brukte den på Gucci-festen.
Du, jeg tror…
…vi bør slanke vekk
en nokså stor andel av disse, så kan vi heller skaffe deg noen nye…
Noen nye ting.
Det der ga meg et lite panikkanfall.
Det er skummelt!
Hva enn vi ifører deg, bør det fremheve dine beste sider.
Hvis hun får et enklere antrekk som fremhever hennes skjønnhet,
vil det være den viktigste stiljusteringen hun kan gjøre, i mine øyne.
Jeg har nok arvet hamstrertendensene fra mamma.
Tillært atferd fra henne og familien. Mamma er en hamstrer.
Alya, Huda og jeg er hamstrere. Sånn er jeg skrudd sammen.
I oppveksten hadde foreldrene mine trang økonomi.
Selv om min livssituasjon endret seg, er jeg fortsatt en samler.
Se på det som et utrolig sløseri.
Siden du skal hjelpe meg med alt, begynn med å kle meg til Safas fest.
Jeg må ha svart kjole.
Den har jeg lett etter.
Veldig enkel.
Men samtidig ikke.
Ja. Du er i mål.
OK.
Fiks ferdig.
Nå drar vi til denne mystiske festen og finner ut hva vi står overfor.
SAFA-PARKEN
I fjor fikk jeg endelig barselsgaven min. En ny bil!
Men Fahad har gnålt uten stans om at jeg må kvitte meg med lamborghinien.
Bilen er bare et symbol på en stor del av materialismen min.
Så i dag tar jeg farvel med min elskede lamborghini.
Min skjønne bil som jeg elsker så høyt.
Prøver å gi slipp på litt av materialismen min.
Fahad og resten skal endelig få vite hva de gjør her i dag.
Safa oppfører seg rart. "Kle deg i svart," sa hun.
Og hun ba meg komme til en park, og jeg aner ikke hvorfor. Hva skjer?
Hei, baby. Hva skjer?
Vel, hva er i veien?
Det får du se.
Jeg er så glad alle kunne komme.
Gleder meg til reaksjonene på det som skal skje.
I dag har samling. Hun ba oss gå i svart.
Jeg holder meg alltid til temaet.
La oss se.
-Hei! -Hvordan går det?
-Jeg holder ut.
Hva skjer? Hvorfor går vi i svart?
Hva er i gjære? Aner ikke.
Hei, dramadronningen!
Takk som kom.
Dette er første møte med Ebraheem etter at Zeina sa han registrerte hennes varemerke;
"I Am The Company".
Jeg skal få ham på tomannshånd etterpå og finne ut hva han har planlagt.
-Vet du noe? -Nei.
Uventet at LJ kommer. Hun har distansert seg fra gruppen.
LJ har unngått Jwana.
LJ, hvorfor kom du?
-Du har gått glipp av et par anledninger. -Nei, det har jeg ikke.
Vi trodde du ikke ville komme hvis Jwana var her.
Nei. Hva fikk deg til å tro det?
Fordi dere har noe usnakket.
Vi har ikke noe usnakket. Hvem sa at det?
Jeg er ikke villig til å gå nærmere innpå dette.
Du ble et samtaleemne da vi møttes i går.
Ikke på noe dårlig vis. Det var bare noen observasjoner.
-Deres observasjoner styrer ikke meg. -Nettopp.
Helt greit. Bare prat om meg. Kanskje føler de at LJ ikke er den samme.
Takk for at dere kom hit i dag.
Fahad har lagt tungt press på meg
for å ta farvel.
For å ta farvel?
Safa og hennes opplegg… Hun slutter aldri å overraske.
For meg er bilen min
ikke bare en bil,
den er en minnesamling.
Kom vi bare for å ta farvel med en bil?
Der og da ville jeg hive ting på henne.
Denne bilen var min første luksusbil.
Den fikk rosa striper slik at han ikke kunne kjøre den.
Safa er dramatisk. En dramadronning.
Det var svært tragisk.
Det var også tragisk tidsbruk.
Eller da den dynamiske duoen dro til Ebraheems kafé for å konfrontere ham.
Hei.
Ebraheem ble sjokkert.
Det er ikke morsomt, Ebraheem.
Hva er dette? En slags spøk?
Jeg orker ikke!
Jeg går inn i en ny æra.
Jeg vil løsrive meg fra det materielle.
Dette er veldig Safa. Hun er noe for seg.
Jeg vil bli mer ressurssterk, og kutte ned på unødige utgifter.
Jeg ønsket meg alt.
Jeg ønsket meg alle veskene. Jeg ønsket meg alle smykkene.
Men er dette livet?
Selvfølgelig ikke.
Hvorfor knyttet jeg meg til materielle ting?
Håper min mann forstår hvor tøft dette er for meg.
Gud hjelpe deg, Fahad.
Så skjødesløst! Så forfengelig!
Det som skjedde nå, var uetisk.
Dere kan kaste deres blomster
til minne om mine materielle ting.
Farvel.
Pust med magen.
Farvel…
Når noen spør meg:
"Hva er det sprøeste har du sett?", kan jeg i det minste svare.
Jeg har aldri presset henne til noe. Jeg tok bare opp at vi ikke trenger…
-Jo! -Du kjører den ikke!
-Ikke på to år! -Den kler meg!
Men du tok nå en avgjørelse. Stolt av deg.
Takk.
Skal vi applaudere?
-Takk. -Heia Safa!
Jeg forstår Safa godt.
Jeg har vært hamstrer hele livet.
Jeg er spent på hennes nye æra.
Slutt på materialismen.
Det er tungt å kvitte seg med ting. Vi forstår.
-Takk. -Jeg forstår deg godt.
Jeg hadde vondt av henne. Jeg sliter også med å gi slipp på ting.
På grunn av emosjonell verdi, ikke materialistisk verdi.
Bra for henne, og takk skal du ha.
Jeg vil ha en siste fotoseanse med bilen.
Gud, gi meg tålmodighet.
For noe tullball. Fullstendig absurd.
Slapp jeg alt for dette?
-Med respekt for Safa å melde… -Det er tåpelig.
-Ingenting kunne vært mer smålig. -Ingenting.
Jeg tok det som en spøk.
Hadde jeg tatt det på alvor, ville jeg lagd rabalder.
-Vi snakker om dagen. -Ja.
Safa!
Safa, jeg setter pris på innbydelsen.
-Takk. -Men dette er for dumt.
Vi kom for deg.
-Ingen av oss vil inviteres til noe sånt. -Venner skal støtte deg!
-Vi er jo her for deg! -Venner bør alltid støtte.
Vi gjør jo det, men på arabisk kaller vi dette "fjas".
-Si det som det er. Fint. -Vi er glade i deg.
Materielle ting er krevende for meg, for jeg har så få venner.
-Så jeg knytter meg til ting. -Jeg forstår smerten ved å gi slipp.
-Takk. -Vi er småhamstrere.
-Ja. -Så vi forstår.
Jeg tror at fordi jeg hadde så mange drømmer som ung,
ble det tungt å gi slipp når de ble virkelighet.
-Vi er så stolte av deg. -Takk.
-Ja. -Stolt av deg, Safa.
Herregud.
Det handler ikke om seremonien, men om budskapet bak.
-Å slutte å knytte seg til ting. -Ja. Sant.
Det handler ikke bare om bilen. Bilen er bare et symbol
på hva jeg vil gi slipp på, og hvem jeg vil være. Jeg er stolt av meg selv.
Ingen kommentar.
Men måtte Gud skjenke mer visdom og vidd til visse.
-Amen. -Amen.
La oss alle be.
Amen!
Jeg har aldri sett maken!
Danya fortalte at de snakker om meg.
Så jeg bestemte meg for å snakke med henne.
Kan du si hva som skjedde?
Safa og Zeina spurte Jwana om dere to har noe usnakket,
og Jwana sa nei, men de ga seg ikke. "Det må være noe."
-Jwana skal ha respekt for å holde tett. -Det er ikke noe å snakke om.
Noen ganger har du folk i livet du har vært venner med lenge,
men så renner vennskapet ut i sanden. Helt normalt. Sånn er livet.
Jwana og jeg pleide å være gode venner.
Noen historier bør man la ligge.
Det er alt.
Ubetalelig.
-Kan jeg snakke med deg? -Er det noe galt?
Det er det. Det er noe jeg vil at vi skal finne ut av.
Det er spenning mellom meg og LJ
etter det med Hanna på nyttårsaften, og "sjiraff"-kommentaren.
Så jeg bestemte meg for å slå av en prat.
Jeg lar ikke en så unødvendig bemerkning gå upåaktet hen.
Den "sjiraff"-kommentaren og det du gjorde på sosiale medier er uakseptabelt.
Måten du oppførte deg på, sjokkerte meg.
Når man håndterer slikt, syns iallfall jeg…
Vi setter oss.
Jeg er Askepott.
Og Farha og Marha er stesøstrene
som alltid skal rakke ned på Askepott og plage henne.
Når noen plager meg eller er respektløs mot meg,
særlig når det gjelder privatliv, bør de forvente en reaksjon.
Du går heller ikke stille i dørene, men forventer at folk godtar det.
Men når jeg svarer på tiltale, reagerer du.
Hva mente du med "sjiraff"?
At jeg er høy?
Du er jo høy, Jeg føler meg lav ved siden av deg.
-Det var en fornærmelse. -Nei, det var det ikke.
Du trodde det, men det mente jeg ikke.
LJ er egoistisk.
Hun får fornærme andre, men tåler ikke sin egen medisin?
Nå vet jeg hva du misliker, og du hva jeg misliker.
Kanskje vi kan være greiere mot hverandre?
-Eller hva? -Kanskje.
Da må begge gjøre sitt.
Jeg begynner å forstå hvordan dere tenker.
Det er bra. Det betyr at vi blir bedre kjent.
Jeg savner dere, jenter. Kom hit. Kom.
La oss bryte isen. Slutt å være sånn.
LJ gjorde en verdig innsats for å unngå forsuring mellom oss.
Så nå vil jeg si at jeg bærer rundt 70 % mindre nag.
Men det er en siste ting jeg gjerne vil vite.
LJ og Jwana.
Hvem har skyld i situasjonen?
For å forstå verden rundt meg bedre.
Bare et råd til deg.
Jeg trenger ikke råd.
Et råd til generalen.
Jeg distanserer meg fra alle.
-På grunn av Jwana? -Nei!
Du misbrukte hennes tillit?
Ingen kommentar. Jeg har virkelig ingenting å si.
Men hvis den andre prater, vil det se ut som du ikke forsvarer deg.
La henne prate, da.
Det er jo noe som skurrer mellom Jwana og LJ, og vi må komme til bunns i det.
Vi bør kunne gå samme sted, ikke unngå hverandre.
Hent henne hit og la henne si det foran meg.
Hvis Jwana har noe på hjertet,
sitter hun jo rett bak meg.
Hun kan si det til meg.
Jwana!
-Hva vil du? -Kom hit.
Under min verdighet å reise seg.
Som et fjell, uberørt av vinden.
Jeg er Jwana Karim. Jeg reiser meg ikke.
-Vel… -Flott!
Hun har rett.
Vi er ikke på samme nivå. Vi er på to forskjellige nivåer.
Loujain vet hva hun gjorde.
Hun kan ikke konfrontere meg.
"Det er under min verdighet…"
-Selvsagt. -"… å reise seg."
Før eller siden finner vi ut hva det handler om.
-Ebraheem? -Ja?
-Kan vi to prate? -Ja, kom.
I all den anspente stemningen valgte Ebraheem og Danya å gå til side
for å finne ut av ting.
Vi må langt vekk fra gjengen, for jeg vil ha et ord på tomannshånd.
Ebraheem og jeg er ikke på god fot angående Besties.
Da Zeina og Safa sa at Ebraheem hadde sagt at jeg alltid var sen,
og spredde rykter, sa jeg at jeg fikk høre med ham.
Jeg forstår ennå ikke hvorfor.
Her om dagen gikk jeg ut med Safa, Zeina og Jwana.
Zeina stoppet meg og så på meg, og bare:
"Alt vel med Besties Café?"
"På kontoret mitt sa Ebraheem at du alltid er sent ute,
og at du sutrer om å jobbe hver dag…" Altså…
-Jeg sa ikke noe de ikke alt vet. -Hva?
Erkjenner du at jeg er opprørt og såret?
Såret over hva?
Du delte vår samtale med Safa og Zeina, folk vi nettopp er blitt kjent med?
Men du er alltid sen!
-Ja, men hvorfor si det til dem? -Hva så?
Alle vet jo at du alltid er sen!
Men du trenger ikke snakke om meg til dem!
-Vi får ikke være venner? -Derfor sprer du sladder?
-Det er ikke sladder. -Nei?
-Finne sammen ved å baktale meg? -Å! Så nå er det sjalusi!
"Er det sjalusi"? Virkelig?
Jeg er vennen din, og du sårer meg.
Det er det jeg prøver å forklare, men du bare unnviker.
-Fortalte du Marwan om det på kafeen? -Så klart.
Og det er logisk å gjøre overfor Marwan, som er negativ til kafeen?
Å fortelle ham at…
-Han er min mann. Jeg må. -Jeg sier ikke alt til kona.
-Det er din avgjørelse og ditt forhold. -Man snakker ikke om forretninger.
Danya vet at Bliss har vært negativ til Besties Café fra første stund.
Så når du klager om meg til ham,
legger du opp til at han skal si: "Hva sa jeg?" Det tillater jeg ikke.
Da du klaget til Bliss, innså jeg at han har et problem med meg.
Du, jeg og Bliss har ikke noe problem. Vi er familie.
Jeg prater med Bliss. Vi finner ut av dette.
Håper vi kan legge det bak oss, for kan vi ikke det, blir dette stygt.
-Jeg tror jeg drar. -Vi må dra, ja.
Ha det, kjære. Vi ses.
Ha det, kjære.
Ebraheem!
Jeg ville snakke med Ebraheem. Jeg så mitt snitt idet han var i ferd med å gå.
-Står til? -Bra. Og selv?
Jeg stoler ikke på intensjonene hans.
Hvorfor etterlot han ikke dokumentene på Zeinas kontor?
Jeg vil se ham i øynene for å bli sikker.
Zeina fortalte at du kjøpte rettighetene til I Am The Company i London.
Så sa hun: "Men jeg skal få dem."
Da sa jeg: "Men hva er poenget? Hvorfor skulle han gjøre det?"
Det ble gjort for et år siden. Jeg mislikte at hun brukte den hendelsen
til å svartmale meg. Jeg kom for å si hva jeg følte!
Så jeg bestemte meg for å lære henne en lekse.
Jeg tenkte også: "Heller meg enn andre." For da får hun aldri navnet tilbake.
Hva prøver han på? Vil han beholde kontrollen?
Men jeg lovet Zeina å ha is i magen.
La tvilen komme ham til gode, og la oss være modne.
-Du tok papirene. Får hun dem tilbake? -Teamet hjelper henne med overdragningen.
OK.
Hanna, hvis du velger å kjempe mot meg,
blir det full krig.
Jeg har is i magen inntil videre.
Men jeg vet ikke hvor lenge jeg kan holde meg i skinnet.
Jeg venter på første feilsteg.
BIOLITE-KLINIKKEN
I dag skal vi dra ut med jentene.
Mona, Jwana, Farhana og jeg.
Vi drar på spa og tar IV-drypp for energien, foryngelsen og kosens skyld.
AVSLAPPINGSSALONG
-Ferdig. -OK.
-Virkelig? -Ja.
Vi fire måtte gjenforenes. Lenge siden sist.
-La oss gjøre dette oftere. -Ja.
Jeg skal ha fest.
-Jaha? -Vi elsker fester! Temafest?
-Det blir noe veldig… -Jwana.
Typisk meg.
Når jeg står vert, liker jeg å gjøre noe annerledes.
Så jeg holder kostymefest.
-Du vil ta oss med storm. -Ja.
Du kom ikke på Safas fest.
-Avskjedsfesten? -Ja.
Du store min.
Maken til røre.
Hvem tar farvel med en bil?
Hun prøver å forandre seg. Forhåpentlig til det bedre.
Hun kan lure verden, men ikke meg. Alle sa det var gørrkjedelig.
Hva tenkte hun på? Hun beviste overfor verden at hun er dum.
-Interessant party. En ny opplevelse. -Mona, kutt ut. Interessant?
-Det var interessant! -Vær ærlig, for en gangs skyld.
For å være ærlig…
Farhana og jeg er venner, men i dag følte jeg meg angrepet.
Jeg lar det fare, for det er mange følelser her.
Men dette bør ikke gjenta seg.
Jwana, på festen fikk jeg med meg at Zeina ba deg snakke med LJ.
Og du sa at du ikke gadd. Hva skjedde?
Vi blir visst aldri ferdige med temaet. Men…
Vi var nære venner for lenge siden.
Hun krysset en grense, og det opprørte meg dypt.
Jeg ante ikke at Jwana og LJ hadde historikk.
Jeg ante ikke at de hadde vært venner.
Når var dette? Jeg ante ikke at dere var venner.
-Svært nære. De var som søstre. -Ja.
-Søstre? -Mer enn det. De var som familie.
-Konfronterte du henne? -Det er ikke opp til meg. Hun har skylden.
-Kanskje hun ikke vet det. -Hun vet det.
-I slike tilfeller må folk få snakke ut. -Hun fikk det. Men så så jeg det selv.
Hvis jeg ikke har bevis,
håndfaste og ugjendrivelige bevis, ville jeg aldri dømt noen.
Hvorfor ødelegge forholdet til den som har støttet henne mest?
Selv Mahira!
Dere vet.
-Jeg vet at dere sto hverandre nær. -Ja.
Jeg hørte Jwanas versjon, men aldri LJs. Det er alltid to sider av samme sak.
Jeg blander meg ikke i disse sakene.
Mer enn én gang har hun kontaktet et visst merke og sagt:
"Ikke inviter Jwana."
Hvem tror du at du er, som sier: "Ikke inviter Jwana"?
Hvorfor?
Begge er vennene mine.
Jeg står Jwana veldig nær, men har også et veldig tett bånd til LJ.
Jeg skulle ønske jeg kunne sette dem i et rom sammen og la dem snakke.
-Det vil jeg gjerne. -Du vet hva som skjedde.
-Hun har gjort feil, du også. -Jeg, gjort feil? Dette er uakseptabelt!
-Hun gikk for langt. Det vet du. -Jeg vet ikke…
-Du sa det. OK. -Ikke gjør meg sint.
-Hun har sin versjon, du har din. -Du har hørt min versjon.
Farhana er den eneste som vet den egentlige grunnen
til hvorfor det gikk så galt med Loujain. Hvordan kan hun be meg snakke med henne?
-Sånn er livet! -Det var ingen hendelig feil.
Sånt skjer! Søstre krangler. Kjære…
Greit om jeg går ut med eksen din?
Det viste seg at Loujain
fant tonen med min eks.
Hun svarte på Instagram-postene hans med hjerter.
Ikke bare gikk hun over streken. Hun knuste den.
Hei, slutt.
Jeg tilgir aldri.
Og jeg glemmer aldri.
-Har LJ sagt unnskyld? -Hvordan skal en unnskyldning fikse dette?
Kan den fikse det som brast inni meg?
Jeg klarer fortsatt ikke å tilgi henne.
-Tilgi for din skyld, ikke for hennes. -For min skyld vil jeg ikke tilgi.
-Jeg har tilgitt mye. -Greit.
Ja, man må jo verne om seg selv.
Har du ingen klare grenser?
-Jo. Absolutt. -Ikke sant?
Vil du ha en klem? Nå roer vi oss ned.
Jeg føler at Jwana er dypt såret.
Hun utstråler det. Og det er tøft.
Det er trist å høre denne historien fordi…
Det suger.
FAHAD OG SAFAS BOLIG
-Hei, baby. -Hei.
-Te? Igjen? -Ja takk.
Fahad sliter med vekten.
Jeg er så bekymret for Fahads helse.
Så i dag har jeg funnet en ukonvensjonell måte å hjelpe Fahad med slankekuren på.
Han får en liten overraskelse.
Hvor mye sukker er det oppi?
Bare én skje.
Hvor mange kopper te har du drukket?
-Te er som å drikke vann. Harmløst. -Nei.
Karak-te hele tiden! Hva skjedde? Hvorfor?
Nylig tok vi berg-og-dal-bane,
og da han kom ned, var han svimmel.
Det er blodet hans som tykner fordi han spiser usunt.
Det er på tide å ta grep.
Du lovte å begynne å passe på vekten.
Hva så?
Du trener ikke, får deg hjemmekontor, får ikke mosjon og bestiller mat støtt.
Du prøver ikke å slanke deg. Jeg gjør alt for deg.
Du må ta vare på deg selv for meg og barna!
Safa, slapp av.
Å gå ned i vekt er en utfordring i seg selv.
Livsstilsendringer er veldig krevende.
Safa er bekymret for helsen min.
-Dette er et helseproblem. -Nå er du dramatisk.
Jeg kan ikke forestille meg et liv uten denne mannen.
Ei heller at denne mannen ikke lenger er der for meg og barna.
Han må leve sunnere for meg og jentene.
-Jeg har en gjest til deg. -En gjest?
Jeg har den beste løsningen for ham.
Jeg fant den beste hypnoterapeuten i bransjen, med mye erfaring: Marisa Peer.
Jeg fikk nummeret fra Mona. Hun har vært Monas terapeut i årevis.
Hun skal hjelpe Fahad.
-Fahad, Marisa. -Hei.
-Hei, så hyggelig. Står til? -Hei.
Og hun er hypnoterapeut.
-Skal du prøve? -Du skal!
Hun er her for å hjelpe deg.
For å hjelpe meg med å sove bedre?
-Hva du måtte ønske. -Ok.
Nei, det skal handle om sunn livsstil.
Det er jo snålt.
Og dessuten, trenger jeg dette?
Hypnoterapi får tankene til å sende en annen beskjed til kroppen,
og så bruke viljestyrke til å bekjempe suget.
Hypnose går rett inn og fjerner lysten.
-Høres bra ut. -Beskriv en typisk dag.
-Når står du opp? -Mellom ti og elleve.
-Hva er det første du spiser og drikker? -Te først.
Og han har en metode.
-Metode? -Han tar masse kjeks.
Så dypper han dem i teen til de er helt marinert.
Det blir kjeks-te.
Sånn har jeg holdt på hele livet.
Han knytter mat til moren.
Moren hans var veldig kjærlig og en fantastisk kokk.
Og hun gikk bort. Det kan også kan være noe.
Så klart. Det er sikkert noe der.
Etter din mors død drikker du mye mer av teen
fordi den vekker minner om å være lykkelig og ha et enkelt liv.
Hun sa at mat og te kan være knyttet til minner om min mor.
Underbevisst. Men jeg tviler.
Man gjentar noe, og til slutt har man holdt på så lenge at det blir en vane.
Men hvis det er hennes sakkyndige vurdering, kan det jo være.
Løft blikket så høyt du kan.
Som om du prøver å se inn i dine egne øyenbryn.
Rull øynene bakover.
Lukk øyelokkene.
Helt ned. Bare lukk øyelokkene.
Du prøver å åpne øynene, men de er låst, forseglet.
Gå dypere, dypere, dypere.
Når jeg teller til fem, fire, tre, to, én,
reiser du helt tilbake til en scene, et sted, en hendelse, en tid,
som har alt å gjøre med hvordan, hvorfor, hvor, når,
du fikk dine usunne matvaner.
Scenen, Fahad, der du er akkurat nå,
er det dag eller natt?
Dagtid.
-Inne eller ute? -Ute.
Alene eller sammen med andre?
Med vennene mine.
Jeg prøvde å åpne øyelokkene, og jeg greide det ikke rent fysisk.
Da fikk jeg litt panikk inni meg.
Jeg hører henne og kan snakke med henne, men det er alt.
Hva gjør, ser og føler du med vennene dine?
Jeg sniker meg ut for å spise mat.
-Hvorfor sniker du deg ut for å spise? -På kostskolen fikk vi lite mat.
Som barn gikk jeg på kostskole.
Når jeg var hjemme fra kostskolen, søkte jeg trøst i mammas mat.
Hvordan er maten på kostskolen?
Grønnsaker, grønne…
Når du dro hjem i ferien, hva gjorde moren din umiddelbart?
-Laget livrettene mine. -Ser du at du har skapt et mønster?
Sunn livsstil er som å være på kostskolen. Usunn livsstil er som hjemme hos mamma.
Nå som du kan se det, kan du endre det.
Det er det du ønsker og higer etter, det du får til å skje.
Jeg måtte le.
Dette er første steg på veien mot velvære,
men du synes det passer seg å sovne?
Er dette vanlig?
-Si: "Det er ikke meg." -Det er ikke meg.
"Jeg er ikke det barnet."
-"Jeg kan få hva jeg vil." -Jeg kan få hva jeg vil.
Bare åpne øynene.
-Han sov. -Helt normalt.
-Var det en deilig blund? -Ja.
Spill dette opptaket hver dag i 21 dager.
Sett det på, så sovner du straks,
fordi underbevisstheten vil få med seg alt uansett.
Greit.
Jeg er glad jeg møtte Marisa. Jeg gleder meg til å teste lydopptaket hun ga meg.
La oss se om det hjelper.
HEROIES' KONTOR
Siden Farhana og eksen har kommunikasjonsproblemer,
bestemte jeg meg for å gripe inn og snakke med eksen for å prøve å løse det.
Hei.
-Står til? -Bra. Og selv?
Takk for at du tok kontakt. Velkommen.
Mahira kontaktet meg.
Hun er Farhanas venn. Hun var så grei å si at hun vil prøve å løse situasjonen.
Så jeg avtalte et møte på kontoret, så får vi se.
Jeg er djevelens advokat.
-Jeg får bare én versjon. -Å, dropp det der!
-Jeg vil høre din versjon. -OK.
Slik jeg ser det, med tanke på Farhana,
var det en litt tøffere skilsmisse enn vanlig.
Fire og et halvt år er gått, og ting har ikke fungert så bra.
-Jeg var i Afrika da Aydin var liten. -Det var et valg. Du tok et valg.
Jeg tar ansvar for mine handlinger. Jeg vil gjøre det godt igjen.
For å gjøre det godt igjen med min sønn,
vil jeg tilbringe mer tid med ham på min måte, for tiden vi mistet.
Ja, men det er noe av det som virkelig plager Farhana.
Du var ikke til stede, men brått er du tilbake og vil være god far.
Du vet jeg er en god far.
Jeg tar meg av Aydin, av skolegangen, av alt som må tas hånd om.
Jeg gjør rikelig.
Jeg har innrettet meg i årevis. "Ikke gjør ditt, ikke gjør datt…"
Jeg fulgte reglene fordi greit, sårene må leges.
Jeg vet hvor glad hun er i Aydin. Men flere har hjertesorg.
Flere opplevde skilsmissen. Jeg er Aydins far, og alt jeg ber om, er to uker hver.
Glem resten. Glem all staffasjen. Jeg skjønner det ikke!
Det går ikke. Det gagner intet barn. Barn trenger stabilitet.
-Jeg prøver å finne en løsning. -Det der er ingen løsning.
Hun får ikke sette reglene. Jeg er uenig.
Jeg får ikke tid med Aydin og kjæresten. Hennes regel. Hun glemmer at jeg er faren!
Den regelen er latterlig.
Langt på vei er jeg her som mor som gjennomgår samlivsproblemer selv.
Så jeg setter meg inn i hennes situasjon. Det ville vært fryktelig å oppleve dette.
Siden jeg akkurat nå står midt i en skilsmisse,
tenkte jeg mens Heroies snakket: "Hva om det var meg?"
Hva om jeg sloss for å beholde min datter i livet mitt?
Hvis det blir krig om foreldreretten til min datter,
stopper jeg skilsmisseprosessen tvert.
Farhana har et problem med denne personen i livet ditt.
Og du vet hvorfor.
Nei, det gjør jeg ikke. Det er poenget.
-Hun splittet dere? -Det er ikke sant.
Hun ødela ikke ekteskapet.
Det var det alle kranglene og den betente stemningen som gjorde.
Hjertene våre slo ikke i takt lenger.
-Vi sto fast. -Dere ville gå hver deres vei.
Jeg gjorde mitt beste i årevis, men det holdt bare ikke.
Det holdt på å ta slutt for sju, åtte år siden.
Jeg skulle si: "Vi må snakke. Dette fungerer ikke."
Men brått bare: "Å nei! Jeg er gravid!"
Så da måtte jeg bli.
Det beste jeg fikk fra henne,
er sønnen min.
Så…
Det er altså greit at enhver kjæreste Farhana får,
presenteres for Aydin.
-Hele rukla. Helt greit. -Ikke gjør det på trass.
Dette handler ikke om trass.
Hvis hun gifter seg i morgen, vil jeg glede meg på hennes vegne.
Jeg støtter henne. Hun er barnets mor.
Jeg ber bare om at hun gjør det rette.
Glem at noen fins. Gjør det rette for sønnen din.
Bli voksen. Glem dette narrativet. Sett egoet til side.
Ikke tenk: "Dette vil jeg ikke." Dette handler ikke om ego.
Har du spurt pent?
-Mange ganger. -Hva er "pent"?
-"Hei, Farhana…" -Vis meg.
-Hei, Farhana Bodi. Dronning Farhana Bodi. -Sarkastisk.
Kan jeg få litt tid med barnet jeg skapte?
Dropp sarkasmen.
-Sett egoet til side. -Ja.
-Gi et budskap. "Hei, Farhana!" -Hei, Farhana!
Jeg vil gjerne ha mer tid med mitt barn.
-Jeg vil gjerne ha mer tid med mitt barn. -Hva tror du?
Du får sakte applaus.
Da prøver jeg dette. Jeg skal høre på Mahira og spørre pent.
Kanskje det funker.
Vennskapet mellom Hassan, Hanna og meg har blomstret.
Så nå skal vi på seiltur.
-Vil du endelig ta i et tak, kong Fahad? -Ja.
Menn har godt av å være sammen og prate ut om det som opptar oss.
-Er vi klare? -Kjør på.
-Jøss! -Dette er spennende!
-Hvordan går det med Mona? Jobben? Livet? -Ikke verst.
Det er så klart interessant å være gift med en veldig travel, selvstendig kvinne.
Noen pussige særegenheter følger jo med.
For eksempel organiserer Mona kalenderen på en interessant måte.
Hun skriver alt i kalenderen.
Fra dagen begynner, fra hun våkner…
-Virkelig? -Går på jobb…
Så nå, hvis jeg faktisk vil finne på noe med henne,
vil hun at jeg skal sende henne en kalenderinvitasjon.
-Hva? -Jepp.
Og her blir det interessant: Hun vil ha den tre dager i forveien.
-Hva?! -Jepp.
Nå kødder du!
Skulle ønske det.
Egentlig elsker jeg å være gift med en superfremgangsrik kvinne.
Men jeg synes det begynner å bli utfordrende
når det begynner å påvirke forholdets dynamikk.
Og her har vi ulike tilnærminger.
Jeg kjenner meg igjen et stykke på vei. Zeina er jo så travel nå.
Hun jobber sinnssykt mye.
Våre foretak og travle liv, samt det med Ebraheem,
gjør at jeg vil lage en stor overraskelse for å motivere Zeina.
Men Gud vet hvordan hun vil reagere.
Hvordan har det gått?
Her forleden tok jeg berg-og-dal-banen, og ble svimmel. Bare: "Hva i all verden?"
De siste årene har jeg lagt på meg mye.
Når man legger på seg mye, tykner også blodet.
-Det skaper problemer. -Svimmelhet.
Safa inviterte en hypnoterapeut hjem til oss i går.
-Det var noe for seg. -Virkelig?
Jøye meg!
Det ligger i Safas natur.
Med Safa er det alltid noe nytt.
Så hun sa at dette kan hjelpe meg med å fokusere på helsa.
-Fikk du et opptak du skal høre på? -Jeg må høre det hver natt før jeg sovner.
Jeg er veldig nysgjerrig på hvordan dette fungerer.
Hva med personlige trener? Vi pratet om hvor mye vi tar i benken.
-Jeg hater å trene. -Vi kan hjelpe. Gjøre det gøy.
Trener du bare 15 minutter tre ganger i uken, vil du føle deg bra.
Prøv, da vel!
Hassan og jeg elsker å trene.
Og vi vil oppmuntre Fahad.
Så vi tar ham med en dag for å motivere ham.
Vi gleder oss til å hjelpe.
-Vi tar en drink til først. Jeg er tørst. -God idé.
Pass på, den er sukkerfri.
-Det er neste trinn av hypnosen. -Ja, vi kommer til sukker.
MARWANS MUSIKKSTUDIO
Bliss har vært så travel med å produsere musikk og jobbe med musikken sin
at jeg bestemte meg for å besøke studioet og komme à jour.
-Vil du høre musikken min? -Ja.
Digger det.
Denne låten! For en bra låt.
-Digger den. -Bra, ikke sant?
Det har vært et bra år. Jeg fokuserer på karrieren.
Jeg har fire foretak og signerte nettopp en platekontrakt.
Vi får se hvordan det går.
Si meg, hvordan føler du deg nå?
Administrasjon av foretakene mine tar opp mye tid.
Jeg vil ikke havne i samme situasjon som i fjor.
Fjoråret fløy forbi.
Jeg fikk aldri uttalt meg om alt som foregikk.
Jeg tror dette er rett øyeblikk for å ta opp disse temaene,
og fortelle Danya hva jeg følte i fjor.
Jeg hadde en tung periode i fjor.
Du var ikke der, og min venn Ebraheem var ikke der.
Du vet jo hva jeg går gjennom, med tanke på faren min.
Så…
For to år siden fikk faren min slag.
Det påførte ham hukommelsestap.
Og det er veldig tungt når
pappaen din, mannen i huset, faren, helt plutselig blir så svak.
Og…
Man må dessuten forholde seg til at man må bli den sterke.
Samtidig som man vet hva pappa gjennomlever.
Det er tungt.
Jeg visste ikke hva du gjennomgikk.
Den beste måten å gå videre på, er kommunikasjon.
En av hovedutfordringene i forholdet var kommunikasjon.
Hvis jeg var sint, sa jeg det ikke. Og vice versa.
Men det er feil tilnærming, for gradvis baller det på seg,
og når du letter på trykket, kan det være for sent.
Du er drømmemannen.
Og det beste med oss og forholdet vårt er at vi først og fremst er venner.
-Ja. -Og dernest partnere.
Danya kjenner meg best av alle.
Hun vet hva jeg har vært gjennom, hvem jeg er og hva jeg står for.
Du liker jo å få gaver når du er innom studioet.
-Herregud! -Jeg håper du liker den.
Og nå har jeg en overraskelse.
-Du får denne. -Hva er det?
Jeg får alltid gaver her.
La denne vise
hvor stolt jeg er av deg. En anerkjennelse av hvor bra du gjør det.
-Håper du liker den. -OK.
Jeg er nervøs.
Hva er det?
Det er nøkkelen til Karak Inc.
-Hva betyr det? -At alt er ditt.
-Hva? -Ja.
-Nei. -Jo.
Jeg hadde tenkt å åpne en Karak-kafé, noe som også tok opp mye tid.
Jeg vil heller jobbe med musikk og produksjon.
Vi har det så bra nå.
Og nå som Danya er i serveringsbransjen, virker dette som en perfekt kombinasjon.
Vi gjør alt dette for barna. Så om det er meg eller deg, spiller ingen rolle.
Dette betyr mer for meg enn smykker og biler.
Det at du stoler på at jeg kan drive forretningen din,
det betyr så mye for meg.
Jeg var lamslått.
Jeg hadde aldri i verden trodd at han bare skulle gi meg et av sine foretak.
Jeg elsker deg. Takk.
Mitt livs beste gave.
Takk.
Dette er det mest romantiske Bliss har gjort for meg.
Angående forretninger vil fortelle Bliss hva jeg har opplevd med partneren min.
Jeg vil snakke med deg om hele Ebraheem-greia.
Det plager meg veldig.
Han snakket om meg til Zeina og Safa.
Jeg tok det opp og spurte: "Er det sant?"
Han sa bare "ja". Så ble han sint fordi jeg hadde fortalt deg det.
Du er mannen min! Klart jeg forteller deg alt.
"Om du kan si det til Marwan, kan jeg si det til Safa og Zeina."
-Usammenlignbart! -Noe helt annet.
-Det var det jeg sa. -Iblant
tror jeg Ebraheem glemmer at Danya og jeg faktisk er gift.
At vi ikke er tre venner, men mann, kone og kompis.
Så trodde jeg alt var bra mellom oss.
Jeg sa: "Du, jeg og Bliss tar en prat. Det går fint."
Du sa jo at du og Ebraheem ikke har problemer.
-Ikke sant? -Ja.
Jeg sa: "Slapp av. Du, jeg og Bliss tar en prat. Vi prater ut om det."
"Det er en misforståelse."
Tre timer senere, mens jeg trodde alt var bra, la han ut på nettet
at han vil selge Besties Café.
-Jeg så det. -Jeg ble sjokkert.
-At han kunne! Det er jo et partnerskap. -Ja.
Han hadde ikke luftet det engang.
Men han må da vite at han ikke bare kan selge Besties Café.
Jeg eier halvparten.
Du bør ta opp telefonen og ringe Ebraheem,
og hvis du tror han har noe usnakket med meg også, bør vi tre samles.
-Iblant… -Du må ordne dette.
Jeg prater ikke med ham.
Hvordan skille mellom vennskap og forretninger?
Selger du Besties Café, selger du vennskapet vårt.
Tekst: Nicolai Herzog