DESIGNERS & US MÓDNÍ DŮM HAUTE COUTURE
Řekla jsi jí: „Chci Jwaně ublížit.“
Přísahej na děti, že to tak nebylo.
Řekla jsi jí to?
Řekla.
Já, LJ? Byla jsem pro tebe jako matka a sestra!
- Tvé děti mě měly za mámu. - Ne.
- A uděláš mi tohle? Mně? - Klídek, klid.
- Kdybys mě vyslechla… - Proč?
Po tom všem, co jsem pro tebe udělala, Loujain?
Já?
- Když se tě někdo odvážil pomlouvat… - Sedni si.
Nesahej na mě!
Kde se v ní bere tolik nenávisti?
Nikdy jsem jí vědomě neublížila.
Zranila mě a ta rána se nikdy nezahojí.
Byla jsi jako sestra.
- Pomlouvala jsi mě. - Přesně! Nepomlouvala…
- Já ti nikdy neublížila. - Jwano, ublížila.
Přísahej na své děti!
- Hodněkrát. - Přísahám Bohu.
Řekla jsi mi, že mi to udělala, aby mi ublížila.
- Ne, řekla… Proto… - Řeklas mi to!
- Farhano? - Ne, já…
Drby si vždycky žijí vlastním životem.
A dokáží opravdu lidem ublížit,
když něco neřeknete správným způsobem.
- Ne, já jí neřekla… - Kdybys…
Řekla jsem, že jsi jí to oplatila, takže jste si kvit.
- Jwano, pojď… - Ne! Spískalas to, tak s ní buď.
Vrať se. Prosím, Jwano.
Chce, aby to znělo tak hrozně, protože nemůže o mně říct nic jiného.
Já jsem tu ta oběť.
Zabila mě!
- Brečela jsem každou noc. - Já vím.
Dva roky.
Chtěla to dělat, jen aby mi ublížila!
Ona nic neudělala.
- Říkala, že jen… - To je jedno!
Vypadni!
Rozhodla jsem se, že nikdy nebudu chodit po stejném molu, po kterém chodí i ona.
Ani za nic.
- Vidíš, jak mě nenechá ani mluvit? - Počkej.
- Je tohle normální? To je velká lež. - Počkej.
Nemůžu mluvit s někým, kdo křičí
a nedá mi ani možnost reagovat.
To je podle ní v pohodě. Projde jí vše, co chce.
Může pomlouvat kohokoli chce.
Může vytvářet problémy mezi mnou a mými přáteli a dělat si, co chce?
To je v pohodě!
- Bylo to naschvál. Já to řekla naschvál. - Nevím.
Ale proč jsi začala provokovat zrovna s ním?
Protože mi ublížila.
Udělala jsem to poté, co šla na rande s někým, kdo se mi líbil.
Nechodila s ním, byli jen kamarádi.
- Ona si začala. - Ale on…
Donutila mě, abych se takhle k ní chovala.
V životě musíte být vlk.
Když vám někdo ublíží,
musíte se postavit a bránit se
a nemlčet o tom.
Chtěla jsem ji konfrontovat ještě víc, ale zdrhla.
LESK DUBAJE
MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ AL MAKTOUM
Letím do Keni na svůj duchovní a meditační pobyt.
A Danya mě jde vyprovodit na letiště.
Chtěl jsem, aby přišla,
protože plánuju otevřít srdce a říct jí vše, co mám na jazyku.
A proto jsem jí napsal dopis.
Jsem tak rád, že jedu pryč.
Zvládneš to tu beze mě?
- Určitě? - Budeš mi chybět.
Ale jsem ráda, že budeš mít čas sám na sebe.
- Jo. - Zvlášť před tou velkou show, co tě čeká.
Budu hrát na Untold festivalu v Dubaji a nechtěl jsem, aby se stalo,
že nemůžu být tou nejlepší verzí sebe sama před mým vystoupením.
Tak mi přišlo, že udělám nejlépe, když na chvíli vypadnu.
Tak jak jsme na tom my?
Myslím, že jsme se posunuli v porovnání s loňským rokem,
ale mám pocit, že máme před sebou ještě dlouhou cestu.
Nemůžeš popřít, že minulý rok byl opravdu náročný.
A tam bych se fakt už nerad ocitl, abych pravdu řekl.
To je jeden z důvodů této cesty.
Není to jen o přípravě na tu velkou show.
Je to také o nás dvou.
A chci, aby ses taky zamyslela nad naším vztahem, zatímco budu pryč.
Pamatuješ, jak jsme se poznali? Byli jsme mladí, divocí a nespoutaní.
A nemusíme přestat takoví být. Chápeš? Jen proto, že jsme o trochu starší.
V manželství s postupem času někdy zapomínáte na tu zábavnou přátelskou část.
A myslím, že je potřeba se do těch dob trochu vrátit,
protože tak jsme se tehdy zamilovali.
- Při balení… - Panebože!
Našel jsem nějaký super věci, tak jsem je vzal s sebou.
Nevím, jestli si je vybavíš, ale tohle jsou v podstatě všechny dopisy a poznámky,
- cos mi vždycky dávala. - Panebože.
- Podívej, cos psala. - Jak jsi to zabalil?
„Od tvé ženušky, vždycky tě budu milovat.“
Podívej.
Nemůžu uvěřit, že si schoval dopisy, které jsem mu dala před deseti lety.
A tím mi oživil spoustu pěkných vzpomínek.
Dívej, napsala jsi přes celý papír, že mě miluješ.
Hele, jak jsi…
Kdy jsi mi naposledy napsala dopis?
Asi jsem ti přestala psát dopisy po tom, co jsme měli děti.
Se všemi povinnostmi v životě,
zapomínáte, s kým jste ve vztahu.
To se nám asi stalo. Zapomněli jsme na sebe.
A myslím, že se teď pomalu začínáme zase dávat dohromady
a vzpomínáme si, proč jsme se zamilovali a brali a zase to oživujeme.
Pořád tě miluju a vážím si tě a po dětech je má láska k tobě ještě větší,
protože jsi otec mých dětí.
A já tebe taky miluju a chci ti říct, že se mi po tobě stýská.
- A stýská se mi taky po nás… - Taky mi chybíš.
A doufám, že až se vrátím, bude to skoro jako nová kapitola.
- Ještě tu pro tebe něco mám. - Tak dobře.
Je to dopis.
Je dlouhý. Trvalo mi, než jsem ho napsal, tak se ti snad bude líbit.
- Mám ho přečíst hned? - Ne.
Přečti si ho, až odejdu, měla by sis ho přečíst o samotě.
Neumím dobře komunikovat, tak je lehčí napsat dopis.
Tak uvidíme, jak to vezme.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
Šťastnou cestu.
- Opatruj se, jo? - Děkuju.
- Měj se. Ahoj. - Ahoj.
Je to emocionální dopis.
Mohl by vyznít tvrdě,
ale takhle to cítím, a tak se věci mají.
A doufám, že tohle bude nový začátek.
„Drahá Danyo, nenapsali jsme si dopisy…“
…nebo poznámky už dlouho.
Tak mi to přišlo jako fajn způsob ti říct pár věcí, co mám na srdci.
Jak víš, loňský rok byl pro mě těžký
a přišlo mi, že jsi tu pro mě nebyla, když jsem tě nejvíc potřeboval.
Přimělo mě to přemýšlet, jestli chci v tomto vztahu pokračovat.
Potom jsem pomyslel na naše krásné děti a rodinu,
na všechen ten čas, co jsme byli spolu,
a bylo mi z toho smutno a bolela mě už jen ta myšlenka.
Miluju tě, Danyo.
Ty a děti jste pro mě vším.
A já jen chci, abychom našli cestu zpět tam,
kde si budeme skutečně rozumět.
Doufám, že během mých cest
si najdeš čas si všechno promyslet
a zjistit, na čem ti v životě opravdu záleží.
Vždycky tě budu milovat, Marwan.
Netušila jsem, že měl takové myšlenky,
že nechce v tom vztahu pokračovat.
Už jen si to přečíst byl pro mě velký budíček.
Až se vrátí, sedneme si a promluvíme si o tom. Neberu to jako samozřejmost.
AL SEEF
Danya se chtěla se mnou potkat, tak se dnes sejdeme v Besties Café.
Musíme si sednout a promluvit si.
NEJLEPŠÍ KAMARÁDI NAVŽDY
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se máš? - Dobře.
Ráda tě vidím.
- Jdeš schválně pozdě? - Schválně pozdě? Módně pozdě.
Chtěla jsem se potkat, protože mi přijde že při těch scénkách, co máme ve skupině,
ani nemáme šanci si sednout a popovídat si o byznysu.
- Bavili jsme se v parku, že? - Jasně.
Všechno bylo v pohodě, nic se nedělo. Byli jsme zadobře.
A po třech hodinách od parku jsi dal na internet, že chceš prodat Besties café.
- Byl jsem otrávený a rozčílený. - Dobře.
Zlobil jsem se. Bylo mi zle.
Proč jsi nic neřekl? Mohl jsi zavolat nebo…
- Nechci… - …nebo v parku.
- Proč jsi neřekl: „Víš co?“ - Stačí, Danyo.
- „Hádáme se, prodejme to.“ - To bylo mé rozhodnutí.
Neuznala jsi svou chybu.
Řekl jsem ti, že když bude nějaký problém, prodám to.
Jaký? Že chodím pozdě? To je neshoda, ne problém.
Byl to začátek něčeho. To je vše.
Chtěl jsem to ukončit, ať se to nezhorší.
Snažil jsem se s ní mluvit, ale neposlouchala.
Takže jediná možnost, jak ji přimět, aby to vzala vážně,
bylo zajít do extrému. A extrém znamenal prodat.
Vím, co firma potřebuje, aby uspěla.
K úspěchu je potřeba být přímočarý a včas.
Dobře, pracuju na tom.
Řeknu ti, co dělám, abych chodila včas.
Tak povídej.
Dobře, takže zaprvé, nosím dvoje hodinky.
Jedny mají normální čas
a druhé jdou o 30 minut napřed.
Můžeš aspoň uznat, že se snažím?
- Uznávám, že ti došlo, že je to špatně. - To mi došlo.
Ale kdy ty převezmeš odpovědnost za své přešlapy?
Pochop, že když jsi to řekl Safě a Zeině, ranil jsi mé city.
Chudáčku.
- Nepřipouštíš, že to bylo špatně? - Ne.
- Nemyslíš, že to bylo neuctivé? - Ne.
Ebraheeme, prosím!
- Ublížil jsi mi, čel tomu. - Promiň.
- Co? - Chceš keks?
- Neslyším. - Promiň, keks?
Slyšte, slyšte, Ebraheem Al Samadi se omluvil.
Muž, který se nikdy neomlouvá, se omluvil. Děkuju.
Děkuju.
Dohodněme se, že to je tvá poslední šance chodit včas a brát to vážně,
ať můžeme jít dál.
- Souhlas? Fajn. - Fajn.
Jsem rád, že jsme to probrali
a dohodli se.
Rozhodl jsem se, že to neprodám,
ale tohle je její poslední šance,
aby se dala dohromady a dělala, co je správné.
Chci ti říct o něčem velkém, co se mi událo.
Onehdy mi Marwan dal klíč od Karak Inc. Se slovy, že chce, abych se o něj starala.
To je milé.
Ani v nejdivočejším snu by mě nenapadlo,
že by ve mě Marwan věřil natolik,
že by mi dal svůj podnik.
Po pravdě mě trošku zarazilo načasování, protože jsme právě otevřeli Besties Café.
Když nezvládá jednoduché úkoly,
které jsem jí přidělil v Besties Café,
nezvládne své povinnosti v Karak Inc.
Kde je teď DJ Bliss?
- Na cestách. Odjel do Keni. - Proč?
Chce se znovu napojit sám na sebe.
Víš, že jsme to loni měli špatné,
ale teď pracujeme na našem vztahu a komunikaci a tak.
Překvapilo mě, že Bliss odjel, protože mi o tom neřekl.
Mnohokrát jsem ho žádal, aby se mnou někam jel, ale odmítl.
Ptal jsem se Danyi, co se děje a ta říkala: „Nevím, nemá čas.“
Vždycky to byly výmluvy.
Až se Bliss vrátí,
chci, abychom si vyrazili a dělali něco zábavnýho.
- Být zase dětmi. - Dobře.-
Teď mě poslouchej. Mívají různé velikosti.
- Jasný. - Obvykle je pojmenovávají.
Třeba jako Grande nebo tak nějak.
Napadlo mě…
Zeina a Safa.
To bylo fakt vtipný.
Nechám to na tvé fantazii.
- Zeptáme se? Mohly by se urazit. - To si nemyslím.
- Hanna by mohl… Mohl by se urazit. - Kdo je Hanna?
- Hanna. - Hanna.
Mluvíš s ním, nebo jak se…
Ne, co já s ním?
Dokud mě nepoprosí, abych to předal jeho ženě.
Počkej. Ty jsi nedal Zeině tu známku?
Ještě ne.
Ale Zeina mi tvrdila, žes řekl: „Blbý, že ji mám, ale dobrý, protože ti ji dám.“
To mám v plánu, ale on to zkazil.
- Chci omluvu. - Kvůli němu jí to nedáš?
Byli jsme dohodnutí. Proč do toho musel zasahovat?
Pozvali mě na Dubai Fashion Week.
Chci vidět, jak Hanna zareaguje po té scéně na Jwanině akci.
DUBAI DESIGN DISTRICT
Dneska se účastním přehlídky na Dubai Fashion Weeku.
Je to jedna z největších módních událostí.
Módní scéna v Dubaji se ohromně vyvíjí
a každý rok sem zamíří proslulí návrháři.
Dnes je to poprvé v mé kariéře, kdy půjdu po přehlídkovém molu.
V zákulisí všichni šílí,
ale je to pěkný zážitek.
- Jsi připravená? - Skoro.
A jak se cítíš ty?
Jsem ve velkém stresu.
- Vážně? - Dělám to poprvé.
Až půjdeš,
nedívej se nahoru, ale jen sleduj světla.
Dobře.
Nejsem modelka, ale je to zkušenost,
tak jsem to chtěla zkusit a zároveň podpořit místní návrháře.
Co se dělo onehdy při té zkoušce?
Slyšela jsem vaše hlasy. Cítila jsem stres.
- Stres? - Jo.
- Nic se nestalo. - Nic?
- Nemyslím, že se tě to týká. - Jo.
- To neřeš. - Ne.
Já vím. Já se těmhle věcem vyhýbám.
Její otázka nebyla na místě. Není o čem mluvit.
Rovnou tě varuju, ať nepomlouváš.
- Tohle fakt nesnáším. - Ne.
To není můj styl,
ale chtěla jsem se ujistit, že je vše v pohodě.
LJ to nechtěla probírat do podrobností.
Nechce, aby se to provalilo.
LJ a Model Roz budou spolu na přehlídkovém molu Dubai Fashion Weeku.
Hanna bohužel na tu akci nedorazil.
Tak či tak, po tom incidentu,
Hanna a Ebraheem na jednom místě…
zní fakt výbušně.
Miluju ten mumraj při Fashion Weeku. Jsme zvyklí jezdit do Paříže a Milána.
Ne, kočičko.
Skutečnou módu uvidíš v Dubaji.
- Jak je? Ráda tě vidím. - Čau.
- Jak je? - Sluší ti to!
Jak se máš?
- Rád tě vidím. - Fajn.
- Nezdrav. Chci s tebou mluvit. - Dobře.
Mám s Hassanem nějaké nevyřízené účty.
Víš, co udělal?
Myslíš tu trenérku?
- Víš o tom? - Něco málo.
Ale proč se usmíváš?
- Trenérka? - Přestaň.
Hluboce mě to ranilo. Byla velká hádka.
- A kde je problém? - Je to žena. Ona je…
- No a? - Fahad má pravidlo.
Nesmí se pohybovat kolem neznámých žen.
- To není vtipný. - Zase se toho tolik nestalo, Safo.
Fahad smí být se Zeinou,
mojí sestrou, jeho sestrou,
mou mámou.
To je vše.
A mě.
Měla bys spíš být naštvaná na Zeinu, ta ji dohodila.
- Zeina? - Dohodila nám ji.
Je to fakt dobrá osobní trenérka.
Ahoj!
Zeino, prý jsi jim tu ženu dohodila ty.
- Kterou ženu? - Promiň, ne. Moment.
Co jsi to Fahadovi přivedla za babu?
- Trenérka! - Znáš mě, ne?
Proč mluvíš, jako bych ho dohazovala?
Chceme někoho, kdo bude mít výsledky.
Prosím?
Měla jsem ji probrat s tebou?
- Rozhodně. - Dobře.
Myslím, že Safa plýtvá časem.
Protože Fahad je fakt dobrý chlap
a je do ní šíleně zamilovaný,
ale ona je taková.
Chce ho mít pod palcem.
Kolem mého manžela se nebudou pohybovat neznámé ženy.
Když mi pošlete nějaký profil, prověřím ho, budu ho muset schválit,
a buď ho schválím nebo zamítnu.
Na 99,9 % bude zamítnut.
Po schválení můžete začít plánovat. Jinak ne.
Stačilo! Ukončeme teď tento rozhovor.
Myslím, že Safa dokáže být občas až moc intenzivní.
Ale záleží nám na Fahadovi. Chceme, aby Fahad měl výsledky.
- Fahad je skvělý chlap. - Jo.
Je to vzor muže.
A není proč si dělat starosti.
Dala jsem Fahadovi druhou šanci.
Musím pochopit,
že to nebyl jeho úmysl,
ale pořád mě to ranilo.
Šťastné pocity!
- Pojď. Přidej se. - Je dotyk…
- Jistě, drahá. - Nedramatizuj, Zeino.
- Já jsem schválená žena! - Zeino, ustup.
Ahoj, zlato. Jak to jde?
- Čau! - Ahoj!
- Jak je? - Chybíš mi.
Já netušila, že přijedete sem.
- Slečno Božská! - Ahoj, jak je?
Jak se máš? Vypadáš nádherně.
- Šla jsem tě zkontrolovat. Jsi v pohodě? - Jasně, že jo. Proč bych nebyla?
Po té situaci mezi mnou, LJ a Jwanou během zkoušky jsem se chtěla zeptat LJ,
jak se má, abych ji podpořila a dala najevo, že jsem tu pro ni.
Usmířila ses s kamarádkou?
Měla jsi strach, že se naštve.
Už jsme se bavily, ale za pár dní se máme potkat.
Teď cestuje, tak až se vrátí.
- Kdo? - Jwana.
Po tom, co se stalo s LJ a Jwanou, si mě asi na dvě hodiny zablokovala
a pak mě odblokovala a usmířily jsme se, tak to bylo hezký.
- Těším se na přehlídku. Hodně štěstí. - Díky.
Pojďme, musím se začít chystat.
Koukala jsem kolem a moje oči se setkaly s Ebraheemovýma.
Pokud Ebraheem dodrží slovo,
problém s Hannem by neměl ovlivnit
jeho slib, že mi tu ochrannou známku dá.
Řekl jsem Zeině, že jí tu známku dám,
ale její manžel to zkazil.
Hanna vynechal módní přehlídku, protože je zbabělec.
Radši bych se s ní o tom nebavil. Jsme na veřejnosti.
Nechci se tu dostat do problémů.
Neřeším, co se děje.
Teď jsem se rozhodla soustředit na přehlídku.
Než jsem vstoupila na molo,
byla jsem trochu přehlcená,
protože to byl okamžik pravdy.
Už to začalo?
DESIGNERS & US
LJ.
Vždycky mi přišlo, že otevírat módní přehlídku je výjimečné,
protože to je jako otevřít knihu.
Na první stránce je úvod k celé kolekci.
Do toho, LJ!
Líbí se mi ty šaty. Jsou fakt pěkné.
LJ zahájila módní přehlídku, vypadala úžasně a jsem na ni tak hrdá.
Dubaj chce být vždycky na špici ve všech oborech,
což platí i v případě Fashion Weeku.
Takže se všichni návrháři ohání, aby se zúčastnili této výjimečné události.
To je Model Roz.
Bylo to parádní.
Cítila jsem se na molu jako motýl.
To je ta kámoška, s kterou se mám potkat?
Potěšilo mě vidět Model Roz, jak vyšla a kráčela po molu.
Líbilo se mi, co měla na sobě. Krásně ty šaty vlály.
Je prostě nádherná.
- Ovace ve stoje, jo. - Krása.
Vítej v Dubaji, krásko!
Za ta léta jsem se už seznámila s Roz.
Přišla na naše akce v LA
a ráda ji vidím tady v Dubaji.
Je moc milá.
Dámy a pánové, až z LA za námi dorazila Roz.
Jsme rádi, že je tady v Dubaji.
- Z LA, zlato. - Jo.
- Vítej v Dubaji. - Vítej v Dubaji.
Jsem poprvé v Dubaji.
Takže chci, abyste mě tady provedli.
Jsem tu už čtyři roky a pořád se tu dá dělat něco nového.
- Ano. - Jo.
Zvlášť s nimi se nikdy nebudeš nudit.
- Nikdy. - Pořád se něco děje.
- Vždycky je zábava. - Vždycky!
Jo.
Chtěla bych moc ráda ukázat Roz, jaké to je žít tady v Dubaji
a jednou se sem třeba přistěhuje.
DŮM HASSANA A MONY
Pozvala jsem dnes Roz k nám domů.
Vyzkoušíme nějaké recepty mého táty.
Přidá se k nám i Mahira a Safa,
moje sestra Alia a Hassan.
- Ahoj! Ahoj, strejdo. Jak se máš? - Ahoj.
- Jídlo. - Dáš si?
Jo.
- Já můžu jít jíst! - Sedneme si sem.
- Dívej na jídlo! - To se máme.
Připravili jsme speciálně pro tebe iráckou Dolmu.
To jste vařil vy?
- Tak trochu. - Fakt?
Arabské jídlo mi chybí a dala bych si všechno.
Jasně, v Americe je arabské jídlo, ale nechutná stejně.
Roz, jak se ti líbí v Dubaji?
Jak se to liší od Států?
- Zaprvé bezpečí. - Ano, jistě.
Můžu se volně procházet. Nemusím se ohlížet.
To je pro mě nejdůležitější.
Je problém být Saudka a modelka?
Začátky byly těžké, protože to bylo pro všechny nové.
Byla jsem první saudská modelka. Ale teď je to super.
Jsem hrdá na události v Saúdské Arábii.
- Proběhla tam změna. - Já vím.
Těším se, až uvidím jejich pokrok.
Kdy jsi tam byla naposledy?
Bude to tak deset let.
Deset let?
Snad se mi podaří navštívit Saúdskou Arábii.
Na Blízkém východě jsem nebyla asi deset let.
Důvodem je, že jsem po rozvodu
bohužel uvízla v Americe.
Až pojedu do Saúdské Arábie, všechny vás zvu.
Saúdská Arábie je teď populární,
protože lidi chtějí vidět, co vidí na sítích.
Těším se, až to uvidím taky.
Co dalšího děláš?
Můj manžel se snaží starat o sebe a své zdraví.
Hassan a Hanna si řekli: „Fajn, vezmeme tě do posilovny.“
Sehnali mu blondýnu. Promiň.
Ukázal mi video a já vyšilovala!
Proč se tak smějete?
Hassan by to neudělal.
Slyšíš to od mého tchána.
Safa nás ztrapnila před mým tchánem a očividně jí nejde se přes to přenést.
Kdyby dělal něco špatného, tak by ti to video neukázal.
Proč mi koupil kytku?
- Věděl, že to zvoral. - Koupil kytku.
- Ano. - Ví, že se naštveš.
Pomstím ho.
Je to pravá Iráčanka.
Koluje mi v žilách irácká krev.
Musím si to pořádně promyslet.
Musím se ujistit, že se to nebude opakovat.
Pošlu vám pozvánku.
Čeká mě focení.
Je to k naši vůni Vanilla 28 a byla bych ráda, kdybyste se přidali.
Jasňačka.
Moc se těším na focení našeho parfému.
Chci, aby dorazila naše skupina a doufám, že se nebude dít nic šíleného.
Posíláte si rande přes Google Meet?
- Ano. - Jo.
- Cože? - Počkej, to není všechno.
Musí to být v kalendáři tři dny předem.
Ideálně týden.
A taky délka cesty,
takže když je například večeře v devět,
bude tam odjezd ve 20:45.
Chápu Monu. Má spoustu práce. Plánuje všechno, aby na nic nezapomněla.
Ale nemusí do toho zatahovat chudáka manžela.
„Mám tě v kalendáři, abych na tebe nezapomněla.“
Mám fantastický nápad.
Řekni mu: „Potkáme se tady v tolik a tolik, připrav se.“
Jestli přijde pozdě nebo nepřijde, tak můžeš říct: „Promiň, ale vidíš to?“
To jsem říkal.
- Blok 18:00, například v den X. - Dobře.
Pak se nemůže hádat…
- O pozvánce. - Ne.
Nesnáším slovo „Ne“.
V životě jsem musela tak moc dřít, abych byla na takové úrovni disciplíny
a doufám, že já a Hassan dokážeme najít rovnováhu.
Dobře.
Jsem v Karak Inc. a snažím se seznámit se systémem,
provozem a pozvala jsem LJ, aby se se mnou nasnídala.
Říkala jsem si, proč s ní neprobrat Blissův dopis,
uvidíme, co na něj řekne.
Jak se máš? Jak to jde s Karakem?
Je náročné žonglovat mezi Karak Inc., Besties Café a dětmi.
Takže se fakt snažím.
Jenže další věc je to,
že Marwan odcestoval.
Dal mi dopis a v tom dopise
popsal náš vztah během loňského roku.
Byli jsme tak odpojení, že měl pocit,
že by ten vztah měl v jednu chvíli ukončit.
Když jsem to četla, naštvalo mě to. Co ho dohnalo až do tohoto bodu, víš?
Loni jsem měla moc práce s podnikáním,
tak si možná myslel, že do toho vztahu tolik nepřispívám.
A možná právě to ho táhlo, aby v našem vztahu nechtěl pokračovat.
Možná jste se navzájem vzdálili a to ochladilo váš vztah.
Jo.
Tak si zkuste zajít spolu na rande o samotě.
Vyrazte si někam.
- Věnuj mu pozornost. - Jo, udělám to.
Aby se vztah zdravě rozvíjel,
musíte se snažit.
Vyjde to, věř mi.
A chci vidět, jak z tebe bude DJ Bliss úplně poblázněný.
- Děkuju, zlato. - To bude.
Neumím si bez něj život představit.
A byla bych ochotná obětovat všechno, aby moje rodina a vztahy fungovaly.
Zavoláme mu a mrkneme se, co dělá v Keni?
- Jo, zavolejme mu. - Dobře.
Čau, holky.
Ahoj! Jak se máš?
Ahoj, Blissi. Jak se máš?
Tak jak se ti cestuje?
Je to úžasný. Ani se mi nechce vracet.
Dění ve skupině bylo velmi dramatické
a vím, že toho teď bylo víc.
Nechci na to už vydávat svou energii.
Přesně tak. Chceš dávat energii těm, kterým ji chceš dát.
Vážím si svobody.
Já rozhoduju o tom, kým se obklopím.
Je to na mně. Já si vybírám. Já potvrzuji. Já souhlasím.
- Tak zatím. - Miluju tě.
Líbí se mi, co jsi řekla.
Že někdy lidi, se kterými si nerozumíš, vysávají tvou energii.
Jo, přestala jsem mluvit s jistým člověkem
a ten člověk je teď vždycky všude.
- Na každé akci. - Jo.
Vytahuje, že jsem se bavila s jejím ex. Můžu se kamarádit, s kým chci.
- Jí vadilo tohle? - Můžu se kamarádit, s kým chci.
To koukám! To jsem nevěděla.
Jwana mi ublížila.
Takže jsem si řekla, že jí dám ochutnat, co mi tady sama navařila.
- Chápu. - Nepatřím jí.
- Jo. - Neovládá mě.
Nejsem Farhana, její malá loutka.
- Jo. - Nic od ní nepotřebuju.
- Jo. - Nic.
Jwana chce mít pod kontrolou všechno
a všechny.
To se jí se mnou nepovede.
Může mít spoustu peněz a tak, ale úroveň si za ně nekoupí.
A peníze neopravňují k nevážení si jiných.
Přesně tak.
Teď to dává smysl.
LJ je typ člověka, který nechce být ovládán.
A myslím, že LJ má pravdu.
Se vším, co se děje, teď bude Monino focení.
Budeme tam všichni. Ona tam bude. Co hodláš dělat?
Přijdu jen kvůli Moně. Ale to neznamená, že ji budu vyhledávat nebo se s ní bavit.
Bude se snažit, aby mě vyšoupla z kruhu,
ale já jsem LJ.
SKYDIVE DUBAI
Dneska se potkávám s Roz a Zeinou
a beru je na Skydive Dubai.
Roz tohle vždycky chtěla zkusit.
Tak uvidíme.
Já se tak moc těším. Panebože. Jdu na to poprvé.
Jo. Jak se cítíte?
- Dobře. Zaprvé, jsem tak nadšená. - Jo.
Ale vím, že až tam nahoře otevřou dveře,
budu šílet.
- Nebudeš mít na výběr. - Vyměkneš?
- Já vím, není na výběr. - Jdeš první a já…
Ne, to bys neudělala.
Když vyskočím z letadla,
můžu své úzkosti hodit za hlavu,
obzvlášť po událostech s Ebraheemem a papíry.
- Co přehlídka? - Super. Dopadlo to dobře.
Bylo to moje poprvé, tak jsem byla na nervy,
ale nakonec to dopadlo dobře.
Měla jsem trochu strach… z té přehlídky.
- Proč? - Co bylo?
Protože já věděla, že tam bude Ebraheem.
Ještě, že tam nebyl Hanna. Taky jsem měla strach.
- Jo. - Promiň.
Vím, že Ebraheem dokáže být někdy legrační a rád lidi vyprovokovává.
Prostě si s vámi hraje.
Nevím, jestli tahle situace je nějak legrační.
Už nějakou dobu zjišťuju,
jestli je ochranná známka registrovaná na Ebraheemovo jméno.
Je tu možnost, že je to jen hra.
- Že to nezaregistroval. - Jo.
Udělala jsem si rešerši, zavolala svému právníkovi
a ten mi potvrdil, že je registrovaná.
To je neskutečné!
V tuto chvíli má Ebraheem ochrannou známku.
Teď už si tím jsem jistá.
Jen mě zbytečně stresuje a vytváří na mě tlak
navzdory jeho problému s Hannem.
- Vítejte v Skydive Dubai. - Ahoj!
- Díky moc. - Jste připraveny skočit?
- Ééé… ano. - Ano.
- Jdeme.
Jdeš do toho s námi?
Akorát mi přišla pozvánka do kalendáře. Musím jít. Moc se vám omlouvám.
Nějak jsem se vymluvila.
Neskočím s nimi.
Zpanikařila bych.
Myslely jsme, že půjdeš taky.
Je to docela důležitý.
Mona nás vylákala a utekla.
Nevím, jestli byla upřímná. Podívej se mi do očí, Mono.
Jaký to bylo?
- Úžasný, co? - Bylo to tak dobrý.
- Krása. Moc hezký. - Ukázal mi Dubaj shora.
Přišlo mi, že jsem zahodila všechen stres, co mám a…
Dobrý začátek.
Byl to krásný zážitek.
Panebože, chci si to zopakovat.
A přinutila jsem se si užít každou sekundu.
A akce!
Mám důležité focení své značky parfémů
a pozvala jsem celou skupinu,
aby se ke mně přidali a vytvořili si krásné společné vzpomínky a fotky.
- Čau, Boo. - Čauky.
- Ahoj, zlato. - Jak je?
Vypadáš nádherně.
Děkuju, drahoušku.
- Dáme si pauzu. - Dobře, jo.
- Dobře. Děkuju, zlato. - Sluší ti to.
Děkuju.
Víš, že se blíží naše výročí?
- Jasně, že vím. - Dobře. Chci, abys byla připravená.
Bude to fakt skvělý večer.
Už jsi něco naplánoval?
To neřeknu.
Ty mi to neřekneš?
Už je to dlouho,
kdy jsme s Monou byli opravdu o samotě,
protože jsme oba měli moc práce.
Ale za pár dní máme výročí, takže je tu jisté očekávání.
- Kam půjdeme? - To ti taky neřeknu.
Zlato!
Věděla jsem,
že si Hassan na naše výročí bude chtít vyrazit,
tak jsem mu tam nechala mezeru v kalendáři.
Ale nemám ráda překvapení.
Kolik času si mám vyhradit? Den? Půl?
- Večer? - Celý večer.
Celý večer? Dobře, máš ho mít.
Naplánoval jsem vše. Dokonce jsem i naplánoval, co si obleče.
A jsem si jistý, že to na ni udělá dojem.
To je ono.
Dívej se sem do foťáku. Hotovo! Střih!
Přišlo mi, že je teď ve skupině docela dost napětí
a chtěla jsem, aby se všichni bavili.
Potřebujeme něco, co nás spojí a věřím, že to bude to pravé.
K sežrání.
Nevyhýbám se hovoru s Ebraheemem.
Jsem tam. K dispozici a připravená,
kdyby to chtěl otevřít.
Ale nedaří se nám být o samotě.
Rozhodl jsem se pobavit se Zeinou a říct jí, jak se věci mají.
Jen čekám na správnou chvíli.
- Jak se máš? Dobře? - Dobře.
Ať už tam Jwana je, nebo ne neznamená, že nepůjdu.
Vyrazím na to focení, aby mě měla hezky na očích.
Sprosté.
Loujain tam určitě bude,
ale já se jí budu vyhýbat.
Tak jo, můžeme začít s focením?
- Tady budeme fotit! Jupí! - Teda. Pojďme.
- Dobře. - Krása.
- Panebože. - Probůh.
Tohle je Maan, náš úžasný fotograf. Řekne nám, kam si máme sednout.
Můžete si sednout sem?
A vy se posadíte tu?
Jo, paráda.
Můžete jít dozadu doprostřed?
Ne, sem ne, prosím. Kamkoli jinam.
Někde jinde? Beze všeho.
Tam rozhodně ne.
Ze všech míst se rozhodl ji postavit vedle mě?
Nechci žádné drama a nejradši bych utekla.
Omlouvám se. To je tvoje focení? Fotíš to ty?
Jsi Mona Kattan? Nepleť se do toho. Sedni si a mlč.
Tak fajn.
Dobře, střih. Díky.
Po focení mi přišlo, že je ten správný čas si promluvit se Zeinou.
Chci zatlačit.
Zeino?
Promluvme si.
Ano.
Ebraheem se snaží mluvit se Zeinou.
Co má asi na srdci.
Jsi v pohodě?
- Uvidíme. - Je v dobrých rukou, neboj.
Zajímalo mě, co mu leží na srdci.
Protože pořád věřím, že Ebraheem
mi dá tu ochrannou známku,
aby dokázal, že to nemyslel zle.
Chci jen probrat, co se stalo na Jwanině akci mezi mnou a Hannem.
To, co udělal, bylo velké. Vybral si špatný čas a špatné místo.
Kdyby mě a jeho lidi nedrželi,
- přerostlo by to. - Jo a vadilo mi to.
- Nebylo to hezké. - To mi vadilo.
Ebraheem je zpátky.
Snaží se propojit svůj problém s Hannem
s mojí ochrannou značkou.
Hájí zájmy své ženy.
Jo, ale to nemusel, protože jsem ti řekl, že ti ji dám.
To jsi řekl, ale neudělal.
Myslím, že si Hanna chce něco dokázat.
Jako: „Super, Hanno! Hanna! Hanna je dobrý manžel!“
Chvála bohu! Hurá! Chce sušenku.
Ale aby to na mě vytáhl?
Hádej znovu, kámo.
Nechci tě trestat za něco, co řekl.
Ale zároveň mi dluží omluvu.
Hanna měl pravdu.
Neřeknu to Hannovi.
Nestane se to.
Přesně, Zeino.
Jestli chceš značku, svůj slib dodržím, ale Hanna se musí omluvit. Tečka.
Udělal jsem, co jsem musel.
Svou roli jsem odehrál, teď je to na ní.
Chceš si hrát, Ebraheeme Al Samadi?
Ukážu ti, jak se hraje.
I kdyby to mělo trvat 100 let, dostanu, co mi patří.
Překlad titulků: Kateřina Richard