ZEININA KANCELÁŘ
Další den, ruch v kanceláři, obchody k uzavření, peníze k vydělání.
Ale moje děti nechtějí být s chůvami, ale se mnou.
Takže tu mám s sebou Alinu a Ayanu
- a samozřejmě jejich hračky. - Kuk!
Aby měly rozptýlení, když máma maká.
Tohle je mámina kancelář. Tady pracuje.
Když jsem chtěla dělat se Zeinou, myslela jsem si, že zvládnu obojí,
být matkou a pracovat.
Ale je to mnohem těžší, než to vypadá.
Dobře, už toho mám dost.
Proboha, pšt!
Ahoj, holčičky.
Panebože! To nemůže myslet vážně!
Co s ní mám dělat?
- Safo, co to je? - Co? Promiň, ale potřebují mě.
Máme čtyři chůvy, ale chtějí mě. Co můžu dělat?
Musím. Nemůžu se mezi nimi rozhodnout.
Řekla jsi, ať přijdu kvůli nějaké schůzce.
Pak nejsi připravená pracovat a být vážná.
Podívej, jak je profesionální.
Má na sobě oblek.
Cože? Co je za problém?
Baví se. Tohle chtěly.
To si děláš srandu.
Poprvé a naposledy.
Ráda jsem holky viděla.
Dlouho jsem je neviděla, ale Safina logika…
Myslím, že to dělá, aby mi lezla na nervy.
LESK DUBAJE
BOUNCE – DUBAJ
Potkávám se s Heroiesem. Chce strávit čas s rodinou…
- Jak je, Aydine? - Tati!
…a něco se mnou probrat.
- Čau. - Jak se vede, Bebo?
- Čau. - Jak je, Farhano? Co je nového?
A protože je dobrý kámoš s mou sestrou, rozhodla jsem se ji vzít s sebou.
Táta je tady. Jdi skákat.
To nic, táta je tady. Raději běž pryč na náš rozhovor.
Jak je, Farhano?
- Chtěl jsi být s Aydinem, to je milé. - Jak to myslíš? Vždy chci.
Já vím, ale myslela jsem jako rodina.
Pro mého syna je velmi důležité,
aby strávil hezké chvilky se svým otcem a se mnou,
protože ho nechci připravit o možnost trávit čas jako rodina.
Prosím, nechci se zase hádat.
Vím, že za sebou máme bolestné chvilky. Nechci stavět další překážku.
Přišel jsem tě jen hezky poprosit a pak…
Zase přinášíš to téma. Panebože.
K čemu to asi bylo? Proč jsem to takhle naplánoval?
Abychom to probrali.
Už mě nebaví se opakovat.
Rozhodla jsem se a pořád dokola mluví o tom samém.
Heroiesi, prosím, pochop to.
Aydin se nesmí scházet s tvou přítelkyní.
- Chci trávit čas s Aydinem… - Můžeš, sám.
- Neříkej mi, co mám dělat. - Můžeš, proč do toho zahrnovat ji?
- Jak to myslíš? Nejde o ni. - Tak proč?
Je to na mně.
- Ať si u mě dělá, co chce. - Nechápu.
- Ne. - Se mnou.
Mysli na Aydina. Chci jen svého syna. Nic víc.
Ať se děje cokoliv, nikdo moje rozhodnutí neovlivní.
Tobě přijde, že máš na výběr.
Ano, jsem jeho máma.
To nepopírám a nikdo tě nechce nahradit. Neberu ti ho. Jen se chovej fér.
Jsem jeho matka a mám na Aydina plné právo.
Odešel, takže ztratil to právo, protože odešel za ní.
Ale víš, co se stalo. Je to už docela dlouhý příběh.
- Není. - Je toho hodně. Proč to pořád popíráš?
- Jo… - Prošla si tím.
Není jí příjemné, aby ta osoba byla v Aydinově životě.
- Ne, jde jen… - Slíbils mi…
- Neslíbil. - …že nedovolíš, aby nás někdo rozdělil.
Ale to se neděje.
Když před pěti lety odcházel, o něco jsem ho požádala:
„Zařídíš, aby ta žena nehrála v Aydinově životě roli?“
A on: „Slibuju, že nebude.“ Teď chce tohle? To se nestane.
Tak jsi se rozhodl, a tak jsem se rozhodla já.
- Opustils nás kvůli ní. - Ne.
Opustil jsem tebe.
Chtěli byste být ve vztahu, kdy na vás po příchodu domů jen křičí?
„Kde to je? Co je to?“ Každičký den. Chápu. Ranilo tě to, chápu.
Ale proč vinit jiné z nevydařeného manželství?
To mi přijde směšné. Převezmi odpovědnost.
Proč si nepřiznáš a…
- Není co. - „Zvoral jsem to. Promiň.“
- Lidé si tě budou víc vážit. - Proč to neuděláš ty?
Proč nepřiznáš, že jsi zvorala manželství? Ani trochu, že? Nebyly důvody?
Všem řekla: „Udělal tohle.“
Ale já nic neudělal. Šel jsem, protože jsem nebyl šťastný.
Heroiesi, můžeš se vidět s Aydinem kdykoli chceš. Farhana ti nebrání.
Ale pokud si klade podmínky, je to přeci její syn.
- Bebo, chápu tě. - Tak ji též pochop.
Hele, pro mě už je tohle téma uzavřené.
Už to dál nechci řešit.
- Chci se bavit se synem. - Nedomluvil jsem.
Mluví o tom vždy.
- Budu to řešit pár měsíců. - Nedávám to.
- Pak si ho vezmu. - Aydine, pojď.
…a pořád dokola.
Slušně jsem poprosil, jak Mahira navrhla, ale nic to nezměnilo.
Jako bychom začínali od nuly.
Vytrvám, dokud nedostanu syna.
ZEININA KANCELÁŘ
Ahoj, všichni.
Jmenuju se Alina Siddiqui.
Chceš psát?
Copak děláte?
Závěs.
Na začátku pracovního dne jsem usedla ke stolu
a viděla jsem Alinu klapat v podpatcích
všude kolem. Mini Safa. Panebože.
- Čau, kočko. Čau. - Ahoj.
To je tak hezký!
Tak hezky sedí. Asi si zvyká na kancelářský život.
Až se příště stane něco doma,
buď mi to řekneš,
buď domluvíme hraní s mými dětmi…
- Ale nezlobí! - …nebo můžeš dělat z domů.
Zlato, já to s těmi nemovitostmi už nedávám.
Po pravdě se mi nechce pokračovat s realitami.
Je mnohem jednodušší pracovat sama na sebe.
Tak budu sama sobě šéfkou.
Budu mít kontrolu nad tím, co chci dělat a pak Zeinu nezklamu.
Je to časově náročné. Netrávím čas s dětmi.
Jsem tak unavená
a myslím, že už po tom vůbec neprahnu.
Mému módnímu byznysu se fakt daří.
- Bylo to fakt… - Hotovo?
Je to smutné, co?
To teda je.
S těžkým srdcem jsem se rozhodla dát výpověď.
Myslela jsem si, že tuhle práci v korporátním prostředí zmáknu.
Ale Safa není stejná Safa.
Safiny priority se s dětmi změnily.
Fahad je na tom vážně špatně. I proto jsem to tady chtěla ukončit.
Nechce s tím nic dělat
a musím ho přimět zhubnout.
Dáš mi číslo na tu trenérku?
- Tu, co jsi doporučila. - Na osobní trenérku?
Chceš, aby začal znovu?
Tak nějak.
Už ti to nevadí?
Tak nějak.
Manželka stíhačka
vyráží na malou misi.
Něco se chystá.
- Posláno. - Byla to skvělá zkušenost.
Díky, že jsem tu mohla být s tebou v kanceláři.
- Jo. - To je konec?
Jo.
Panebože. V kanceláři teď bude mnohem větší klid.
Méně scén.
Méně cool outfitů.
Jo.
Se Safou tu byla rozhodně větší zábava.
A Safa má na to, aby patřila k těm nejlepším.
Ale na takovém místě už není.
Co ty a Mahiřina akce?
- O čem to má vůbec být? - To nevím.
Po Safině akci mám strach z překvapení.
Mahira nás pozvala na akci, že má pro nás velkou novinku.
Moc se těším, až odhalíme tu záhadu,
o které už nějakou dobu mluví.
Nevím, jestli půjdu.
Snažím se urvat každou chvilku, abych byla s holkami a Fahadem.
Určitě se pobavíte.
Jo, užijeme si to.
Máme přijít v bílé nebo stříbrné a… anebo mít motýlky.
Bílá, stříbrná a motýlci. Tři v jednom.
Možná pošlu Alinu.
Mahira je milá, mám ji ráda.
Ale bohužel nezvládnu dorazit na její zítřejší akci.
Musím být s holkami. Potřebují mě teď nejvíc.
Ebraheem se mnou konverzoval.
- Kdy? - Na Monině focení.
Řekl mi to na rovinu.
Co?
Když se Hanna neomluví, neplánuju ti tu ochrannou známku dát.
Cože?
Ale Hannovi jsem to neřekla.
Nechci ho do toho zatahovat.
Ebraheem to hrotí a klade si podmínky, za kterých převede známku.
Takže jsem vyhodnotila, že by se to Hannovi nelíbilo.
Co budeš dělat?
Jestli na tom bude trvat, že mi tu známku nedá,
dokud se Hanna neomluví…
Budu muset přitvrdit.
- Vážně? - A jít k soudu.
Jsem velmi zklamaná z celé té situace kolem známky, Ebraheema a Zeiny.
Nikdy není dobrý nápad posílat na kamarády právníky.
Je to místo, odkud už není návratu.
A já zařídím, že se tohle vyřeší.
Po mém odpočinku v Keni
jsem zpátky, přistál jsem v Dubaji.
A jedu rovnou na svůj koncert
a rovnou za mixážní pult.
Dnes hraju na Untold Festivalu v Dubaji, který je v top pětce festivalů.
Čtyřdenní program je nabitý těmi nejlepšími DJ a umělci na světě.
A jsem tam i já.
Emirátský DJ, který je tam nahoře s těmi nejlepšími z nejlepších.
A mám v sobě novou energii, nový přístup.
Cítím se jako znovuzrozený a připravený si podmanit davy.
UNTOLD BLISS
Na koncert jdu s Ebraheemem.
Zavolal mi, že se tam potkáme a podíváme se na Blisse. Mám radost.
A samozřejmě chci podpořit svého manžela.
Bez ohledu na to napětí
a bez ohledu na to, kolik nedorozumění DJ Bliss a já máme,
je jako bratr.
Takže tam chci být a podpořit ho.
Můžeme?
Pojďme to tu pořádně rozjet.
Raz, dva, tři.
SPOLU KAŽDÝM TEMPEM
Můžu vás vzít kolem světa?
Vidím tě, Divo Dee. Jdeme na to!
Máme tě rádi.
Zatímco jsem hrál, viděl jsem Danyu držet ceduli.
Je tam. Je moc šťastná a podporuje mě.
Je jediná, koho tu teď chci mít.
Ale taky vidím Ebraheema…
Překvapilo mě to, protože jsem si myslel, že jsme rozhádaní.
Ale nebudu lhát.
Ebraheem mě vždycky podporoval.
Takže jsem rád, že ho tu taky vidím.
Díky, Dubaji! Miluju vás!
To bylo fakt úžasné.
Díky za tu ceduli.
„Spolu každým tempem.“
- Jsem na tebe hrdá. Válels. - Díky.
Je to poprvé, co se s Danyou bavíme z očí do očí,
protože jsem dorazil rovnou na show.
A na tváři měla úsměv,
co mívala, když jsme se seznámili a dělávali podobné věci.
A přijde ti, že tvůj výlet do Keni ti dnes pomohl?
Jo, určitě. Možná jsem byl až moc uvolněný.
Fakt?
- Určitě bylo fajn být pryč. - Jo.
V Keni jsem se naučil tolik věcí
o sobě, o životě, o vztazích, o lidech.
Páni.
Jsem plný vědomostí.
Jel jsem tam, vrátil se
a měl pocit, že jsem přečetl tisíc knih.
Když jsi odjel,
přečetla jsem tvůj dopis.
Byla jsem z toho smutná, protože jsem nevěděla, že se tak cítíš.
- Víš? - Jo.
Zvlášť, když jsi řekl, že v jednu chvíli
jsi náš vztah chtěl ukončit.
To jsem netušila.
Byla jsem z toho rozložená a opravdu moc smutná.
Jo.
A nechci, aby ses takhle cítil.
Jo, taky se tak nechci cítit.
Myslím, že to někdy až moc dusím v sobě.
Jo.
Upřímně to bylo všechno se vším.
A měl jsem pocit, že jsem na to sám.
A fakt jsem se loni snažil s tebou komunikovat
a říkat ti, že si něčím procházím.
Ale nikdy jsi mi to neřekl. Byl jsi takový…
Ale jo. Možná jsem nepoužil přesně tato slova,
ale všimla by sis, kdybys dávala pozor.
- Dal jsem ti… - Nevšimla.
Fakt jsem nevěděla, že se to dostalo do bodu, kdy jsi to chtěl ukončit.
- Jo. - Nevěděla jsem to.
Jsem přesvědčený, že už chápe, jak je to teď vážné.
Cíl je, aby se nám všem včetně naší rodiny žilo co nejlépe.
A pokud to, co jsem musel udělat, bylo nutné pro to, aby nám bylo fajn,
pak je to pro dobrou věc.
- Miluju tě. - Já taky.
A promiň mi to.
Mrzí mě, čím sis prošel a mrzí mě, že jsem tam nebyla, abych tě vyslechla.
Budu pracovat na našem vztahu a všechno ostatní půjde stranou.
Náš vztah a komunikace je to, na čem mi opravdu záleží.
Díky.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Můj vztah s Danyou je počínaje dneškem nepopsaný list papíru,
na který můžeme zase začít psát náš příběh.
Jedem domů, prosím? Jsem tak unavený.
- Jedeme, odvezu tě domů. - Prosím.
Mám velkou novinku,
ale Bliss je hrozně unavený Právě dohrál velký koncert.
Myslím, že na novinky ještě bude čas.
Počkám, až bude v klidu doma, vyspaný
a podaří se mi vychytat správný čas na noviny.
Už se tak těším domů za dětmi.
Já vím. Já taky.
AL SEEF
Dnes se jako obvykle potkávám s Danyou v Besties Café.
Safa mě chtěla vidět. Rád si vyslechnu, co má na srdci.
Bliss se právě vrátil.
Řeklas mu to?
Jo, časem.
Dobře.
Danya má tajemství.
Dozvěděl jsem se ho jako první, protože jsme pořád v kontaktu,
ale nechce to nikomu říct.
Všechno jsem mu řekla. Jo, ví všechno.
Ebraheem uhodl moji velkou novinu.
Neřekla jsem mu to. Ale je to mezi mnou a mým manželem.
Má respektovat moje soukromí.
Mám v plánu si vyrazit s Blissem.
- Přidáš se? - Samozřejmě. Že se ptáš.
Půjdeme asi tento týden do herny.
- Klid. Nic šíleného. - Jo, to by bylo fajn.
Vím, že Bliss a Ebraheem jsou rozhádaní.
Přišlo mi to jako dobrý nápad se ho zeptat: „Nechceš jít taky?“
A pak je přimět, aby si promluvili a urovnali to mezi sebou.
Já a Ebraheem se máme sejít v Besties Café.
Potřebuju s ním mluvit o něm a Hannovi. Už toho bylo dost.
- Ahoj, Safo! - Ahoj!
- Jak je? - Jak je?
Měla jsem si vzít něco z hada?
Džínovina ti sluší.
- Dnes bez kůže a hadů. - Džínovina je mírumilovná, hezké.
- Jo, je hravá. - Vajíčkové brýle.
Chceme ti nabídnout, jestli nechceš být součástí Besties Café.
- Dobře. - Dobře.
Chtěli jsme se tě a Zeiny zeptat,
jestli bychom mohli využít vaše jména na skvělý marketingový nápad.
Víš, jak různé kavárny
používají různá jména pro různé velikosti kávy?
Tak mě napadlo „Zeina“ a „Safa“.
- Duo Farha a Marha. - Hezký!
- Víš, které jsi, ne? - Samozřejmě. Já jsem ta malá.
Espresso, to jsem já. Malá, ale silná.
Mně to nevadí.
- Ale musíme se zeptat Zeiny. - Napravte to a pak se zeptejte.
Mimochodem, co se to děje s tou ochrannou známkou?
Ochrannou známku jsem jí, jak jsem řekl, dal jako dárek.
- Pak můj… - Nedal.
Nedal. Neměl jsem k tomu příležitost,
než přišel Hanna a všechno zničil.
- Ale to se toho netýká. - Týká.
Její manžel chyboval. Musí se omluvit.
Ne, to není dobrý.
Ebraheeme, upozaď v sobě na chvíli svoje ego.
Není to o Hannovi. Je to o tobě a Zeině a napravování už napraveného.
Věřím, že dar je dar. Ať se děje, co se děje.
Pokud chce někdo odvolat dar, může.
Ale už jsi jí dal slovo, měl bys jí to dát.
- Jo, ale… - Držíš slovo.
Ano, ale až se omluví její manžel.
Zeina a její manžel si musí uvědomit, kdo je šéf.
Ebraheem je šéf.
Tečka.
To je jednoduché.
Víš co? Mám toho už dost, abych pravdu řekla.
- Myslím, že jste oba dospělí muži. - Jo.
- Můžete si promluvit. - Jo, to můžu.
Nemusí to být agresivní.
Připrav ho, že se musí omluvit, aby to věděl.
Abych mu to nemusel říkat já.
Tečka.
Vím, že když něco řekne, platí to.
Když ho nepřipravíš, tak do toho nejdi, ale pokud to chceš udělat…
- Promarníme to. - Přetlumoč mu, co říkal Ebraheem.
Tohle není vůči Zeině fér.
Tohle si nezaslouží.
Hanna a Ebraheem to musí vyřešit.
A já zařídím, aby se sešli.
Uvidíte.
Uklidni se!
HOTEL ADDRESS MONTGOMERIE – EMIRATES HILLS
Dnes je můj den.
Den, kdy všem poprvé řeknu, že jsem se rozvedla.
Trvalo mi čtyři roky, než jsem se odhodlala požádat o rozvod.
Po posledním rozvodovém stání
jsem se rozhodla, že nastal čas to všem oznámit.
Vypadá to parádně. Motýli pěkně podle tématu.
Rozhodla jsem se jít s rozvodem ven.
Tak jsem pozvala všechny, abych jim to oznámila najednou.
Jdeme na Mahiřinu akci. Já jsem se akorát vrátil z Keni.
Psychicky na tom nemůžu být líp.
Takže se nijak zvlášť na ostatní netěším.
Tím jsem si jistý.
- Sladěná. Díky! - Ano, nemáš zač.
Sluší vám to.
Dnes je Mahiřina akce. Moc se na ni těším.
Nikdo neví, o co jde,
nebo proč pořádá tuhle akci, kromě mě.
Snad to bude zábava a neproběhne žádné drama.
Tohle je naše první setkání
od focení Mony Kattan.
Máme mezi sebou napětí a nedořešené problémy.
Lidé jsou vůči sobě ostražití.
- Jak je? - Náš motýlek.
- Fajn. - Ty jsi dnes motýl.
Božínku.
- Ahoj, drahoušku. - Ahoj, zlato. Moc ti to sluší.
Ano.
Je mi fuk, jestli tu Loujain je nebo není.
Pro mě neexistuje.
Nechci mít problémy ani se Zeinou, ani s jejím manželem.
Ale můj klid nebude na úkor důstojnosti.
Jestli je Hanna skutečný chlap, omluví se.
Vyhýbám se říct Hannovi,
že Ebraheem si podmiňuje převod ochranné známky omluvou od Hanny.
Mohl by totálně vybouchnout
a místo, aby se to zlepšilo, to bude ještě horší.
- To nic. - Uhnula jsem.
Je to v pohodě.
No teda.
To musí být zlý pohled, když vše padá a rozbíjí se, tak je to pod vlivem zla.
Na ochranu bych použil Ruku Fatimy.
Dobře, takže…
Díky, že jste všichni přišli.
Nejspíš chcete vědět, proč jsem vás sem svolala.
Jak všichni víte, vyrůstali jsme jako děti na pohádkách
o tom, jak žili šťastně až do smrti.
Ale ne všechny pohádky takhle končí.
Vím, že se šíří, že jsem v poslední době nebývala viděna s manželem.
Takže po mnoha vzpomínkách,
po mnoha kapitolách
a po mnoha pokusech o záchranu,
vám s lítostí oznamuji…
- Nevím, proč je to tak těžké. - Drahoušku!
…že moje pohádka skončila a jsem oficiálně rozvedená.
Takže tak.
Já vím…
Je to těžší, než jsem myslela.
Byla jsem překvapená svou reakcí. Nešlo mi to říct. Ani teď mi to nejde.
Jsem…
Jsem rozvedená. Panebože.
Bolí mě to, ale zároveň se léčím. Neptejte se jak.
Je to velmi… Je to horská dráha emocí. Ale vím, že jsem připravená obrátit list.
Chci si nárokovat, co si zasloužím a za co opravdu stojím.
- Rozhodně. - Děkuju.
Na nový začátek.
Mahira si zaslouží nový život.
A taky si zaslouží poplácat po rameni. Hodně si vytrpěla.
Vydržela hodně a byla nesmírně trpělivá
a doufám, že její úsilí nepřijde nazmar.
Dáte do toho všechno, protože nepřichází v úvahu přijít o rodinu.
Čekala jsem pět nebo šest let.
Oddalovala to pár let,
protože žena je ta, na které všechno leží, co zatne zuby a…
Ale někdy ženě nezbývá než se rozvést.
Nemá jinou možnost.
Není to snadné rozhodnutí.
Rozvodem rozbijete rodinu, obzvláště dětem.
Kvůli dítěti jsem se snažila, aby mi manželství klapalo.
A kvůli dítěti jsem se rozhodla rozvést.
Tímto kompromisem jsem obětovala svou důstojnost,
abych udržela rodinu pohromadě.
Snažila jsem se o to až do konce.
Myslím, že to tvoje dcera pochopí
a bude díky tomu silnější.
- To doufám. - Bude na tebe hrdá.
Nevím, jak jí to řeknu.
Už mě nebaví, jak mi všichni říkají: „Jsi tak silná. Jsi…“
Nejsem silná, protože chci být, ale protože musím.
Nemám jinou možnost.
A někdy je to těžké.
A říkáš si: „Už nechci být silná.“
Jedna z nejtěžších věcí, kterou si při tomhle ženy procházejí,
je být dokonalou mámou,
když se vám doslova hroutí život
a vaše srdce se láme, ale nemůžete to dát najevo.
Musíte být šťastná a starostlivá máma, když se vám ani nechce vstát z postele.
Je to těžké, ne proto, že jsi slabá, ale kvůli té době spolu.
S takovými hodnotami tě vychovali. Je vidět, že tě vychovali správně.
Tvůj život musí jít dál.
Možná ještě všem ukážeš, že jsi silnější, protože nejsi na nikom závislá.
Teď se můžeš věnovat své dceři
a uvidíš, jak rozkvete.
V to doufám.
Je očividné, že Mahira měla hluboké pouto s bývalým manželem
a respektovala to spojení.
Život jde dál. Kvůli nikomu nezastaví.
Nezapomeň, že všechno má svůj důvod.
A Boží plán je vždycky lepší.
Ze všech životních zážitků se dá leccos naučit.
Je lepší se to naučit hned, než promarnit celý život, než ti dojde,
že tohle není zdravý vztah.
Je to těžké, protože to bolí.
Procházím si tím samým a vím, jak se cítí.
Když mluvíte o vztahu, který skončil,
nemluvíte jen o člověku, který vám zmizel ze života,
mluvíte také o ztracených letech.
Dobře, takže…
Ať jste manželé nebo svobodní, vztahy měli všichni.
Dnes chci prolomit začarovaný kruh.
Chci, abyste všichni napsali na kus papíru,
jaké zavazadlo jste si odnesli z předchozího vztahu.
Každému se nevydařil nějaký vztah, ať už byl jakýkoli.
Važme si toho, čím jsme si prošli
a zároveň si pomáhejme začít znovu.
Zavazadlo z mého předchozího vztahu je
nepřiznání si varování, když jsem je viděla.
Nedávej druhou šanci v naději na změnu,
protože lidi se nikdy nezmění.
U mého dalšího vztahu nebo manželství
se chci vyvarovat toxickému chování.
Žádná neúcta.
Nevynucuju si vztahy, city ani lásku.
Ať se to děje přirozeně.
Být k sobě upřímní je klíčové. Upřímnost je všechno.
- A důvěra. - Pravda.
Mám teď problém věřit lidem, protože jsou oportunisti.
Bála jsem se upřednostnit sebe a práci,
ale s Hassanem
mám pocit, že mi fandí a podporuje mě,
abych sebe měla na prvním místě,
a toho si vážím, protože jsem to tak dřív neměla. Takže ti děkuji. Mám vás ráda.
Vždycky jsem ztlumila své světlo.
Ale jedním z hlavních důvodů, kromě jeho vzhledu,
HANNA AZZI
proč jsem s Hannounem, je, že vždycky jako první tleská
jakémukoli mému úspěchu.
- To je tak sladké! - Lásko.
Mám radost, že jsme s Hannem skončili spolu.
A našla jsem někoho, kdo podporuje můj růst
a chce, abych byla větší a lepší.
Jediné, co byste si měli odnést ze vztahu či života
a k čemu se vracet, je srdce a láska. Tou se všechno zlepší,
a proto jsem s touto krásnou dámou sedící přede mnou.
Den po návratu z Keni, mi Danya řekla tu nejlepší novinu.
Ještě jsme to nikomu neřekli. Pravý čas přijde.
Při příchodu jste viděli zavazadla.
Vezmeme tohle a dáme to dovnitř a snad tím prolomíme začarovaný kruh.
Zničit zavazadla jim také pomůže prolomit ten kruh.
Pojďme.
Je to způsob, jak vypustit ten zadržovaný vztek a negativní pocity.
Dejte svůj papír do kufru
a pak ho rozbijte.
Promiňte, prosím! Měla bych tu jednoho kandidáta.
Vadí mi to. Není mi tu mezi nimi dobře.
Je to vypjaté.
Znič jen ten kufr.
- Musím jít. - Dobře.
Opustila jsem Mahiřinu akci před rozbíjením,
protože jsem měla už jiný závazek.
Neměla jsem ani chuť tam být.
Ahoj.
Do toho.
Do toho, Mahiro.
Do toho, Roz! Herkules!
Hezky!
Při rozbíjení jsem měla pocit, že je to moje minulost, se kterou se loučím.
V této skupině je spousta vzteku. Fakt!
Možná je budu muset všechny poslat na výlet do Keni.
Jdeme.
Spoustu věcí z předchozího vztahu jsem už poslala k vodě, očividně.
Ale je tu ještě pár věcí, které je třeba vyřešit.
Ahoj, lidi. Uvidíme se. Ahoj.
Musíme se s Danyou zdvořile omluvit a odejít.
Po pravdě
mi přišlo, že tam je energie, ve které bych nechtěl být.
Farhano, tak jak dopadlo to rande?
S tvým bývalým?
- Pořád mluví o tom samém. Už mě to štve. - Tak to přejdi. Nech to být.
Musí pochopit, že to nepřijmu.
To je vše. Nepřijmu.
Takže se budeš vracet a opakovat stejné téma?
Podám návrh na opatrovnictví.
Doteď jsem to neudělala, ale udělám to.
Při rozvodu jsme s Heroiesem nepodali žádost o opatrovnictví,
protože jsme ho chtěli vychovávat oba.
Ale pokud nastane situace,
kdy o to budu muset zažádat, udělám to.
- Dej tomu poslední šanci. - Uvidíme.
Myslím, že v zájmu jejich syna musí najít řešení.
Panebože.
Super!
Tak jo. Můžu něco říct?
Moc jsem si to tu s vámi užila,
ale za dva dny odlétám.
Takže bych si ráda s holkama vyrazila
na rozlučku. Pojďme se potkat, než odjedu.
- Pohádat se. - Ne, hele.
- To k tomu patří. - Jediná podmínka!
Bez scén.
Vracím se do LA.
Tak mě napadlo si vyrazit s holkama na oběd, abych jim za všechno poděkovala.
Farhano, kde je LJ?
- Odešla. - Proč?
Nevím, ale chci něco pořešit s Jwanou.
Jako kamarádce mi na Jwaně záleží,
takže když LJ odešla,
nastala pravá chvíle
říct Jwaně, co se stalo na Monině focení.
Fotograf řekl LJ, ať si stoupne vedle tebe,
protože nás rozestavoval, že?
Tak proč jsi řekla nahlas přede všemi, že tady ne?
- Můžete jít dozadu doprostřed? - Ne, sem ne, prosím. Kamkoli jinam.
Můžeš toho nechat? Proč se do toho pořád vměšuješ?
- Hele. - Říkám to hezky.
- Jsem unavená. - Mám toho nechat.
Proč jsi… Panebože!
Ach, Farhano!
Farhana mi teď přijde nejen otravná, ale přímo mi leze na nervy.
Mě už to nebaví.
Jwano, když se tak hádáte, proč jste pořád kamarádky?
Já tomu taky nemůžu uvěřit, zlato.
Měla jsem to přátelství ukončit.
- Ale co udělala? Řekni nám to. - Už mě to nebaví.
Farhana má dvě dobré kamarádky.
- A ty spolu nemluví… - Ne.
- …to chce spravit. - Počkej!
- Nejsem nějaká kamarádka. - Je to tvoje sestra. Jo.
Byla jsem tam pro Farhanu.
Beru ji jako sestru.
Když tu pro mě sestra není,
tak proč by jí vůbec měla být?
Farhano, kdyby sis měla vybrat, tak kterou?
To je slon v místnosti!
Prosím, odpovězte na tuto otázku.
Tohle se týká jen a pouze mě, Jwany a LJ.
Ostatním nic není po tom, co děláme s naším přátelstvím.
Měli by zařadit zpátečku.
Protože už mě to začíná štvát.
- Odpověz jí. - Pro mě je Jwana jako první.
- Ona to ví. - Díky moc.
Budu jí vždy věrnou kámoškou.
- Ona to ví. - Má tě nejradši.
První logická věc dnešního večera.
Jo, ale LJ by tu při tomto rozhovoru musela být,
aby slyšela, co říkají ostatní.
Dobře řečeno, Zeino.
Měj odvahu, Farhano,
zodpovědět tuto otázku před Jwanou a LJ.
- Nakonec jsem Farhana. - Ano.
Nikdo Farhaně neříká, co má dělat. Nejsme děti.
Nejsme děti, proto musíme mít silné názory.
Musíme být schopni hodnotit lidi kolem sebe.
Nevím, proč se do toho všichni vměšují.
Hlavně Zeina, ta…
Myslím, že chce přilít olej do ohně.
- Kde je Mahira? - Přesně.
Co se to tam venku děje?
Mahira náhle během diskuze odešla od stolu.
Ohlédli jsme se a ležela na stole.
Všichni jsme se na ni šli podívat.
Panebože. Mahiro, co se děje?
- Ach! - Ne!
- Ale ne.
Panebože.
Mahira najednou začala levitovat nad stolem
a jakoby lítala ve vzduchu.
Bylo to dost symbolické.
Letěla jsem jako motýl.
Nejdřív musím poděkovat Ahmedu El Bayedovi.
Netřeba ho představovat.
Přijel až ze Saúdské Arábie, aby nám tu připravil zábavu.
Díky, že jste tu.
- Díky, Ahmede. - Dík moc.
Bylo to náročné. Střídalo se ve mně hodně emocí.
Ale už je mi mnohem líp, protože už se ví o mém rozvodu.
Ví se o tom.
A můžu začít novou kapitolu svého života.
ZASE SVOBODNÁ!
- Jeď - Jeď!
Na konci akce jsem nasedla do auta
a cítila jsem se v klidu
a připravená začít novou kapitolu mého života.
TRIPLE 7 – RADISSON BLU
Ahoj!
- Jak je? - Fajn a ty?
Máte volnou dráhu, prosím?
- Ano, pro kolik osob? - Dvě. Ano.
Jdu s Danyou na rande do herny.
Vracíme se do dob, kdy jsme chodívali ven a bavili se.
Prostě zábavný věci, jako kdysi.
A je to tu. Teď shodím všechny.
Všechny.
Překvapení!
- Mám Ebraheema. - Páni! Máš doprovod?
Co se děje? Myslel jsem si, že jdeme na rande,
ale…
Ebraheem je tady.
Dáme si…
rande s třetím kolem u vozu.
- Víš, proč jsem pozvala Ebraheema? - Proč?
Protože mi posledně přišlo, že už nejste až takoví přátelé.
A přišlo mi, že jsou mezi vámi nějaké divné vibrace.
Potěšilo by mě, kdyby se usmířili a mohli jsme jít dál.
Kéž bychom se mohli vrátit tam, kde jsme byli.
Tak dlouho jsme si nevyrazili.
Jste v pohodě? Je to mezi vámi dobrý?
- Jasně, že dobrý. Parťák. - Jo…
Abych pravdu řekl, tahle cesta změnila mé celé…
- Jako nový muž. - Úplně nový.
Vážím si, co je důležité.
Naše přátelství je nejdůležitější.
Znám Ebraheema. Vím, že hluboko uvnitř se v něm ukrývá to největší srdce.
A nejprořízlejší pusa.
Takže jsem s ním v pohodě.
Ale v mé mysli jsem si nastavil určité hranice.
- Ne, jsi dobrej. Jsi třetí kolo. - Jsi třetí kolo.
Já jsem třetí kolo?
Já a Danya jsme nejlepší přátelé. To ty jsi třetí kolo.
Haló!
Sleduj… Aj!
Jejda.
Máme s Blissem super novinku.
Ebraheem to uhodl a bral to jako fakt.
Myslel si, že je to vtip, protože si takhle přátelsky děláme srandu.
Ale někdy se dějí i vážné věci.
Mimochodem, dlouho jsem neviděla Hamdu.
Je v pohodě? Co je novýho?
Není to teď moc dobrý.
Jakto?
Co se děje?
Došlo k hádce mezi ní a mojí mámou.
O čem?
Bylo to mezi mnou a ní,
ale máma se přidala, protože tam byla.
Takže nás viděla se hádat
a bylo to tak hrozné.
V poslední době procházím se svou ženou Hamdah manželskými problémy
a ani se nebavíme.
- To mě tak moc mrzí. - Mě taky.
Nedávno jste se vzali a milujete se.
Jde o to,
že se nám moc nedaří být na stejné vlně.
Zlomilo mi to srdce.
Chtěla jsem, aby byl šťastný.
Chtěla jsem, aby ten vztah fungoval, protože je oba moc miluju.
- Zamakej na vztahu. - Jo.
Že, Marwane?
My jsme taky měli v našem vztahu krize,
ale nevzdali jsme to.
Zkus ještě zamakat, aby to fungovalo.
Ještě svůj vztah nevzdávej, jo?
Chci tě vidět se usmívat, kámo. Usmívej se.
Udělám, co bude třeba, abych zachránil své manželství.
Já bych se s rozvodem jen těžko srovnal.
Ale když to nezabere, tak to tak nemá být.
ČT 22. RANDE S HASSANEM DNES VE 20:00
NAVŽDY SPOLU
Dnes konečně
jdeme s Monou na rande
k našemu výročí.
Slavíme druhé výročí svatby.
Zakryl jsem jí oči, abych ji mohl překvapit
s celou scénou, kterou jsme připravili.
Postavili jsme jídelní stůl doprostřed moře.
A máme tu velké srdce plné růží.
Tyhle věci má ráda.
- Kde jsme? - Na místě, Marshmallow.
Kde to jsme? Chci vidět.
Nemůžu uvěřit, že už slavíme druhé výročí svatby.
Jsem fakt nadšená.
Mám ráda překvapení kvůli nápadu, ale ráda bych o tom překvapení věděla.
Někdo by mi to měl říct.
- Chci vidět. - Ne.
- Ukaž mi to. Chci vidět. - Hádej.
Panebože! To je tak roztomilé!
Je to tak krásné a tak romantické.
Když mi bude připravovat taková překvapení,
když ho nechám převzít kontrolu, tak…
Tak ať je dělá.
- Lásko! - Miluju tě, Krásko!
Moc mě těší, že se ti líbí překvapení.
Bylo hezké vidět Monu se trochu uvolnit.
Nemůžeš mít všechno pod kontrolou.
Rozhodla jsem se, že se zbavím věcí,
které jsem nepoužila tak čtyři nebo pět let.
Je to začátek.
A podle mě se ti bude líbit mít tolik volného místa
na cokoli, co s ním zamýšlíš.
Jako co?
- Jako dětský pokoj. - Jo?
Taky jsem se rozhodla,
že si dám do kalendáře,
že otěhotníme v srpnu k tvým narozeninám.
Nebude to jen v jejím kalendáři,
ale i v její aplikaci na odpočítávání.
Snad to dopadne, jak si to naplánovala.
- Proč se směješ? Myslím to vážně! - To se mi líbí!
Loni jsme mluvili o datu otěhotnění,
ale musela jsem na operaci.
Teď už od operace uběhlo šest měsíců.
Je bezpečné otěhotnět.
A tak budu moct rodit v den svých narozenin.
- Jo? - To se mi líbí.
Otěhotnět na moje narozeniny by byl nejlepší dárek,
který jsem kdy dostal.
Ale tyhle věci nemá člověk pod kontrolou.
Vše je v rukou Božích
a já budu rád, když k tomu dojde kdykoli, kdekoli.
Takže s ohledem na to, si myslím,
že si chceme vyrazit na co nejvíc rande to půjde.
Něco, co bude udržitelné.
- A na to… - Což je?
Prostě si každý týden zablokuješ konkrétní den v kalendáři.
Nazvi to třeba čas na rande a nech veškerou logistiku na mně.
Zbytek zařídím já.
Můžeme se dohodnout, že každý druhý týden něco plánujeme
a ten týden potom uděláme překvapení.
Domluveno.
Je to poprvé, co se cítím v pohodě se vším.
Necítím se nucená, cítím se připravená
plánovat mateřství, nechat to být, zbavit se věcí
a prostě udělat změnu ve svém životě.
Miluju tě. Zatancujeme si?
- Tak pojď. - Jdeme. Vezmi mě si zatancovat.
Byl to skvělý večer.
Nemohl jsem naplánovat lepší rande.
Chci si tuhle chvíli užít co nejdéle
a uchovat si ji navždy.
Miláčku.
LA NIÑA DUBAJSKÉ MEZINÁRODNÍ FINANČNÍ CENTRUM
Dnes je můj poslední den v Dubaji, tak jsem se rozhodla poobědvat s holkama.
Pozvala jsem je všechny.
Poslední dobou trávím hodně času se svou rodinou.
Ale dnes nás Roz pozvala na rozlučkový oběd.
Ráda se s ní naposledy rozloučím.
- Jsem tady. - Ahoj, zlato.
Jak se máš? Co je nového?
Nemůžu uvěřit, že zítra letíš.
Já taky ne, nemůžu tomu uvěřit.
Holky, ze všeho nejdřív,
díky moc, že jste se o mě v Dubaji tak hezky postaraly.
Bylo mi potěšením vás poznat. Díky, Mahiro. Díky, Mono.
Překonaly jste se.
Roz mi bude chybět.
Bylo fajn ji mít tady v Dubaji.
Po Mahiřině akci mi přišla pravá chvíle se zeptat Mony před LJ.
Je skvělé se dokázat pobavit o všem
a vidět pravou tvář lidí kolem nás.
Safo, včera jsi přišla o akci. Měla jsi tam být.
Přišla jsi o hodně.
Co jsem prošvihla?
U stolu proběhla diskuze, jo?
A pak Mona z ničeho nic někoho usadila.
- Byla to jednoduchá otázka. - Jaká byla otázka?
To se tě netýká. Proč to vytahuješ?
Zeina…
Nemá nic lepšího na práci než pomlouvat.
Ne, ale přijde mi to nefér.
Pokud k té diskuzi má dojít, mělo by to být před LJ, ne v její nepřítomnosti.
Je čas, aby Mona dostala skutečnou odpověď na svou otázku,
se všemi přítomnými.
Děje se něco za mými zády?
Šlo jen o dotaz.
Mona se zeptala Farhany,
kdyby si musela vybrat mezi tebou a Jwanou…
- Dobře? - Protože tam bylo napětí.
Protože Farhana se snaží, abys si sedla s Jwanou.
Dobře, chci se tě na něco zeptat.
Kdyby sis měla vybrat mezi mnou a ní, která by to byla?
No dobře.
Pro mě nejste tak blízcí jako mám k Farhaně.
Chápete? Je to úplně jiná situace.
Dobře, ale proč by ses na ten výběr ptala?
Podle mě jsme nad tím přemýšlely a vypadlo to ze mě.
Jen mě to zajímalo. Nemyslela jsem to nijak zle.
Už nemůžu tolerovat tu falešnost.
Pokud chce někdo něco říct, ať to řekne a máme to za sebou. Mě už to nebaví.
- Já chci něco říct. - Mluv.
Já si myslím, že LJ a Jwana se mají rády
a hodně si ublížily a musí si o tom promluvit.
Promiň, že to říkám.
Nech si svůj názor pro sebe, prosím.
- Ptala se na názor. - Prosím.
Ne, ale vůbec si mě neber do pusy.
Posedlá kontrolou.
Ráda máš všechny pod kontrolou,
aby byli všichni jako tvé loutky.
Může svobodně říct, co chce.
- Chci, ať spolu vycházíte. Nechci scény. - Hele, to se nikdy nestane.
Šmitec! To já ukončila toto přátelství a nehodlám to měnit.
- Jo! Přesně! - Ano, to já!
Nepřijmeš to, protože jsi tak namyšlená.
- Já radši mlčím. - Mluv, prosím! Do toho.
Měla by ses stydět. Měla by ses cítit trapně.
Fakt to chceš vytahovat?
- Prosím! Udělej to! Vytahuj! - Dobře.
Loujain bývala moje nejka.
Spávaly jsme spolu v jedné posteli.
Mluvila s mým bývalým.
- Řekla Farhaně… - To není pravda!
„Udělal jsem to, abych naštvala Jwanu.“
To není pravda. Jsme kamarádi!
Viděla jsem to
a další lidi mi potvrdili, že si Loujain přidala mého ex do přátel.
Dokonce to přiznala a necítí se kvůli tomu provinile.
Mám právo se kamarádit s kým chci.
Proč? Ne, na to nemáš právo!
Sklapni, říkám!
Neříkej mi, ať sklapnu!
- Máš ty vůbec odvahu promluvit? - Mám.
- Troufáš si s námi sedět? - Jo!
- Podrazačko! - Lžeš!
- Chybí ti respekt, kultura a tradice! - Ty jsi lhářka! Taková jsi!
- Teď znají tvou pravou tvář! - Jsi lhářka!
Jejich rozepře mi připomněla něco, čím jsem si prošla.
Mí nejbližší mě mnohokrát zradili.
Vím, jak moc to bolí.
Nechtěla jsem, aby mi to připomínaly, tak jsem odešla.
- Vadí ti, že se s ním bavím. - Buď zticha!
Nesnášíš, že se s ním kamarádím.
- Ne - Nesnášíš to!
Nemůžeš si pomoct!
Proč se s ním kamarádíš?
Panebože.
Představ si, že by ti to nevadilo.
- Když mě nenecháte mluvit… - Prosím, vyslechneme ji.
- Pauza. - Vyslechneme ji.
- Když mě nenecháte mluvit… - Prosím, mluv.
LJ musí mluvit. Každý příběh má vždycky dvě verze.
Musíte respektovat moji verzi příběhu
nebo nebýt toho součástí.
Ani trochu.
Říká svou verzi příběhu, po tom, co jsem jí udělala.
Zapomněla, co mi udělala.
Jwana byla jako moje sestra.
A já ji fakt moc milovala.
Ale byla chvíle, kdy nebyla v pořádku.
Byla na mě hnusná a i tak se mnou mluvila.
Snažila se nade mnou mít kontrolu, a to se mi nelíbilo.
Ale jednou se mi líbil jeden kluk.
Řeknu to před vámi.
Představila jsem je.
Šla za ním a řekla mu:
„Poslouchej. Ta holka tě má ráda.
Buď opatrný, jo?“
Proč nedokáže udržet tajemství? Pak se s ním spřátelila.
To mě fakt bolelo.
Znám celou jeho rodinu
a jsou to mí blízcí přátelé.
Věděla jsi, že spolu něco máme.
Myslí si, že může lidem dělat, co chce.
Je jí to úplně fuk.
Ale když někdo udělá něco jí, tak odmítá.
Víte, co se říká: „Oko za oko.“
Z tohle je víc než oko.
Mé přátelství s jejím bývalým není o flirtu.
Protože to nepřidává hodnotu do mého života.
Ale chtěl jsem ti způsobit bolest, jako tys způsobila mně!
- Ale to není hezké. - Tyjo! Fakt dík.
To je hrozné.
LJ řekla svou verzi příběhu.
Kéž by to neudělala.
- To je hrůza. - To je zlé.
Je to zlé, ale to co dělá, je taky strašné.
No teda!
Teď všichni vidí, jaká skutečně je.
A dělá si to sama. Nedělá jí to nikdo jiný.
Litovala jsi, žes to udělala? Lituješ toho?
O tom to není. Víš?
Před čtyřmi lety jsem byla ještě malá, ano?
- Teď bych to neudělala, protože… - Ale co jsem udělala… Panebože!
Nejde o věk. Jde o to být racionální.
Říká se, že mysl je dar, ale zdá se, že ona tu svou nepoužívá.
Dělala jsem pro tebe všechno. Všechno!
O čem to mluvíš? Jak to myslíš?
- Já bych… Cokoli… - Byla jsi jako ségra.
Přesně.
Protože jsem byla jako tvoje sestra a tys mi tohle udělala!
Sakra!
- LJ, musíš se omluvit. LJ, prosím. - Ne.
Nepřizná, že mi taky ublížila.
Proč to nechápete?
Taky mi mnoha způsoby ublížila.
- Vím. Prosím, tys… - Ne!
Samozřejmě, že budou říkat:
„Ach, Jwano, jsi tak smutná, ach.“
Protože se všechny bojíte ozvat.
Všichni víte, jaká je Jwana.
Nikdo se jí nedokáže postavit.
Nikdo.
Překlad titulků: Kateřina Richard