BIROUL ZEINEI
Încă o zi aglomerată la birou, cu afaceri și bani de făcut.
Dar copiii mei nu vor bone, mă vor pe mine.
Le am pe Alina și Ayana cu mine.
- Și, desigur, jucăriile lor. - Bau!
Se joacă în timp ce mama lucrează.
E biroul mamei. Aici lucrează ea.
Când am vrut să lucrez cu Zeina, am crezut că o să pot să fiu și mamă, și să muncesc.
Dar, sincer, e mult mai greu decât pare.
Nu mai pot așa!
Doamne! Liniște!
Bună, copii!
Doamne! Pe bune!
Ce mă fac cu ea?
- Ce faci, Safa? - Scuze, copiii au nevoie de mine.
Avem patru bone, dar mă vor pe mine. Ce să fac?
Trebuie. Nu pot alege între ele.
Mi-ai zis să vin azi la întâlnire.
Nu ești pregătită serios de muncă.
Uite ce profesionistă e! Poartă costum!
Ce? Care e problema?
Se distrează. Asta voiau.
Cred că glumești.
Prima și ultima dată.
M-am bucurat să le văd iar pe fete, dar logica lui Safa…
Cred că face asta ca să mă calce pe nervi.
LUX DE DUBAI
Mă văd cu Heroies. Vrea să petreacă timp cu familia…
- Ce faci, Aydin? - Tată!
…și să discutăm puțin.
- Bună, Heroies! - Bună, dragă! Farhana.
Ce se întâmplă?
El și sora mea sunt prieteni apropiați. M-am gândit s-o iau cu mine.
Tati e aici, bine? Sari! E în regulă, sunt aici.
Lasă-mă să vorbesc cu mama.
Ce faci, Farhana?
E frumos că vrei să stai cu Aydin.
- Ce? Mereu vreau asta. - Mă refeream ca familie. E grozav!
E foarte important pentru fiul meu
să petreacă timp cu tatăl lui și cu mine,
pentru că nu vreau să nu petreacă timp cu familia.
Repet, nu vreau să ne certăm.
Știu că am avut multe probleme. Nu vreau să adaug altă barieră.
Vreau să vorbim amiabil despre Aydin și…
Iar deschizi subiectul. Doamne!
De ce credeai că ne-am întâlnit? Ca să vorbim despre asta.
M-am săturat să mă repet.
Am luat o decizie, dar el tot aduce subiectul în discuție.
Heroies, înțelege, te rog!
Aydin nu are voie să-ți cunoască iubita!
- Vreau să stau cu Aydin… - Poți, singur!
- Nu-mi impui tu! - Poți!
De ce să se implice în viața lui?
- N-are legătură cu ea. - Dar de ce?
Eu decid. Să facă ce vrea dacă e la mine o săptămână.
- Nu. - Cu mine.
Mă gândesc la Aydin. Îmi vreau doar fiul, atât.
Orice ar fi, nimeni n-o să-mi influențeze decizia.
- Crezi că ai de ales? - Da. Sunt mama lui.
Nu neg asta. N-o să te înlocuiască nimeni. Nu ți-l iau, dar fii corectă!
Sunt mama lui și am tot dreptul asupra lui Aydin.
El a plecat, și-a pierdut dreptul. A plecat pentru ea.
Dar știi ce s-a întâmplat. E o istorie întreagă.
- Nu e nicio istorie. - Ba da.
- De ce tot negi? - A trecut prin multe.
Nu-i convine ca ea să fie în viața lui Aydin.
- Nu, dar… - Mi-ai promis…
Nu ți-am promis.
…că n-o să intervină nimeni.
Nu intervine nimeni!
L-am rugat un singur lucru când a plecat.
„Asigură-te că femeia aia nu face parte din viața lui Aydin.”
Mi-a promis. Acum ce vrea? N-o să se întâmple.
- Tu ai decis și ai ales asta. - Exact.
- Ne-ai lăsat pentru ea. - Te-am lăsat din cauza ta.
Ați vrea să fiți într-o relație în care partenera urlă când veniți acasă?
„Unde? Ce e?” Zilnic.
Am înțeles. A fost rănită.
De ce să arunci vina pentru căsnicia ta eșuată?
E ridicol. Să-și asume!
De ce nu recunoști…
- N-am ce. - „Am greșit. Scuze!”
- Nu… - Ai fi respectat.
Tu ai dat-o în bară! Tu ai distrus căsnicia.
N-ai făcut asta? N-am avut motiv?
A spus tuturor că am făcut ceva, dar eu n-am făcut nimic.
Nu eram fericit.
Heroies, poți să-l vezi oricând pe Aydin.
Farhana nu te oprește.
Dar are restricții, pentru că e fiul ei.
- Înțeleg. - Înțelege-o și pe ea!
Sincer, am terminat cu subiectul ăsta.
- M-am săturat. Vreau să stau cu fiul meu. - N-am terminat.
Mereu vorbește de asta.
- Mai vorbim. - E prea mult.
- O să-l iau pe Aydin. - Aydin!
…tot vorbești.
Am rugat-o frumos, cum a spus Mahira, dar nu s-a schimbat nimic.
O luăm de la capăt. O să tot încerc până-mi recuperez fiul.
BIROUL ZEINEI
Salutare tuturor!
Mă numesc Alina Siddiqui.
Vrei să scrii?
Ce faci?
O perdea!
M-am așezat la birou ca să-mi încep ziua
și am văzut-o pe Alina, pășind cu tocurile pe podea.
O mini Safa! Doamne!
- Bună, scumpo! - Bună!
Ce frumos!
Ce frumos stă! Cred că se obișnuiește cu biroul.
Când mai ai probleme acasă,
ori îmi spui și aranjăm o întâlnire cu copiii mei…
- Sunt cuminți! - …ori lucrezi de acasă.
Scumpo, nu mai rezist în imobiliare.
Nu mai vreau să continui în imobiliare.
Mi-e mai ușor să lucrez pentru mine.
Așa aș fi propria mea șefă.
Pot controla ce încerc să fac și n-o dezamăgesc pe Zeina.
Îmi mănâncă tot timpul. N-am timp să stau cu copiii.
Sunt așa obosită
și cred că nu mă mai pasionează.
Compania de fashion merge bine.
- A fost foarte… - Nu mai vrei?
- E trist, nu? - Da.
Cu tristețe, am decis să demisionez.
Chiar am crezut că mă pot descurca din nou în mediul corporatist.
Dar Safa nu mai e la fel.
Prioritățile ei s-au schimbat de când are copii.
Fahad nu se simte bine.
E unul dintre motivele pentru care-mi dau demisia.
Nu vrea să facă nimic. Trebuie să-l conving să slăbească.
Îmi dai numărul antrenoarei?
- Cea recomandată de tine. - Antrenoarea?
- Vrei să încerce iar? - Oarecum.
Acum ești de acord?
Oarecum.
Soția posesivă
are o mică misiune.
Am pus ceva la cale.
- Trimis. - A fost grozav aici.
Mulțumesc că m-ai angajat aici.
- Da… - Gata?
Da.
Doamne! O să fie liniște la birou. Mai puțină dramă.
- Mai puțin haine cool. - Da.
E mai distractiv când Safa e prin preajmă.
Safa are tot ce trebuie ca să aibă succes.
Dar nu mai e locul ei aici.
Mergi la Mahira?
- Când are loc evenimentul? - Nu știu.
După evenimentul Safei, mă tem de surprize.
Mahira ne-a invitat la un eveniment. Are un anunț important.
Abia aștept să aflu acest mister despre care vorbește de ceva vreme.
Nu cred că o să merg.
Acum, că pot sta cu copiii și cu Fahad, o să fac asta, dar sigur te vei distra!
Bine, va fi distractiv.
Să purtăm alb și argint… și fluturi.
Alb, argint și fluturi. Trei teme într-una.
O trimit pe Alina.
Mahira e simpatică, o plac.
Din păcate, n-o să pot merge la evenimentul ei de mâine.
Trebuie să stau cu copiii. Au nevoie de mine.
În fine, am discutat cu Ebraheem.
- Când? - La ședința foto a Monei.
- Mi-a spus direct. - Ce?
Dacă Hanna nu-și cere scuze, nu-mi dă marca înregistrată.
Ce?
Dar nu i-am spus lui Hanna. Nu vreau să-l pun în situația asta.
Ebraheem face valuri și pune condiții pentru marca înregistrată.
Nu cred că i-ar conveni lui Hanna.
Ce-o să faci?
Dacă insistă să nu-mi dea marca,
dacă Hanna nu-și cere scuze…
va trebui să scot artileria grea.
- Da? - Ne judecăm.
Toată situația cu marca dintre Ebraheem și Zeina
mă dezamăgește.
Nu e o idee bună să te judeci, mai ales ca prieteni.
Nu mai poți da înapoi.
O să mă asigur că rezolvăm asta.
M-am întors din excursia în Kenya și am aterizat la Dubai!
Mă duc direct la concert, la pupitrul de DJ.
Azi pun muzică la Untold Festival Dubai, care e în top cinci în lume.
Sunt patru zile pline cu cei mai buni DJ și artiști din lume.
Și mai sunt eu.
Un DJ din Emirate, alături de cei mai buni.
Am venit cu o energie și o atitudine nouă.
Simt că am renăscut și sunt gata să cuceresc scena.
Mă văd cu Ebraheem la concert. Ne întâlnim acolo
și mă bucur să-l vedem pe Bliss.
Și, desigur, vreau să-mi susțin soțul.
Cu toate tensiunile și neînțelegerile dintre mine și DJ Bliss,
e fratele meu.
Vreau să-i fiu alături.
Sunteți gata?
Să înceapă petrecerea!
Unu, doi, trei!
ÎMPREUNĂ PE FIECARE TEMPO
Vă duc în jurul lumii?
Te văd, Diva Dee. Haideți!
Te iubim!
În timp ce puneam muzică, am văzut-o pe Danya cu pancarta.
Era foarte fericită și mă susținea.
E singura persoană pe care o voiam acolo. Dar a venit și Ebraheem…
M-a șocat puțin, pentru că credeam că suntem certați.
Dar n-o să mint.
Mereu m-a sprijinit în viață. M-am bucurat să-l văd și pe Ebraheem.
Mulțumesc, Dubai! Vă iubesc!
A fost uimitor!
- Mulțumesc pentru pancartă! - „Împreună pe fiecare tempo.”
- Sunt mândră! Ai fost tare! - Mersi!
E prima oară când discut cu Danya,
fiindcă m-am dus direct la concert.
Avea același zâmbet pe față
pe care-l avea la început, când făceam lucrurile astea.
Excursia în Kenya te-a ajutat cu setul de azi?
Cu siguranță. M-am relaxat prea tare.
Serios?
- Mi-a prins bine să fiu plecat. - Da.
Am învățat multe lucruri în Kenya
despre mine, despre viață, despre relații, despre oameni.
Sunt plin de cunoștințe.
M-am dus acolo și m-am întors de parcă aș fi citit o mie de cărți.
După ce ai plecat, am citit scrisoarea de la tine.
M-a întristat, pentru că nu știam ce simțeai.
- Înțelegi? - Da.
Mai ales când ai spus că simțeai că vrei să renunți la relație.
Habar n-aveam.
M-a emoționat foarte tare și m-a întristat.
Da…
Și nu vreau să simți asta despre noi.
Da, nici eu nu vreau asta.
Cred că țin în mine prea multe gânduri.
Da…
Sincer, m-a copleșit totul.
Și am simțit că eram singur.
Am încercat să comunic cu tine anul trecut
și să-ți spun prin ce trec.
Dar nu mi-ai spus direct. Ai făcut…
Ba da! N-am folosit cuvintele astea,
dar ai fi observat dacă erai atentă.
- Ți-am dat… - N-am observat.
Chiar nu știam că ți-era atât de greu, încât să renunți la relație.
- Da… - Nu știam.
Sunt convins că înțelege cât de gravă e situația acum.
Scopul e ca nouă și familiei noastre să ne fie cel mai bine.
Dacă a fost nevoie să fac asta ca să ne fie bine,
am făcut-o pentru o cauză bună.
- Te iubesc! - Și eu!
Și îmi pare rău.
Regret că ai trecut prin asta și că nu te-am ascultat cu atenție.
O să lucrez la relația noastră și o să las restul deoparte.
Relația și comunicarea noastră contează cel mai mult.
Mulțumesc!
- Te iubesc! - Te iubesc!
Relația mea cu Danya, începând de azi, e o hârtie albă
pe care o să ne rescriem povestea.
Putem merge acasă? Sunt istovit.
- Da. Te duc acasă, iubitule. - Te rog!
Am o veste importantă,
dar Bliss e foarte obosit după marele concert.
Nu e momentul să-i dau vestea.
Aștept să ajungă acasă și să doarmă.
O să găsesc momentul potrivit.
- Vreau acasă, să văd copiii! - Știu, și eu!
Azi, eu și Danya, ca de obicei, mergem la Besties Café.
Safa vrea să ne vedem. Sunt curios ce are de zis.
Știi că Bliss s-a întors.
I-ai spus?
- Mai târziu. - Bine.
Danya are un secret.
Eu am aflat primul,
fiindcă ținem legătura tot timpul, dar nu vrea să spună nimănui.
I-am spus totul. Da, știe.
Ebraheem mi-a ghicit vestea cea mare. Nu i-am spus eu.
E între mine și soțul meu. Să-mi respecte intimitatea!
Pun la cale o întâlnire distractivă cu Bliss.
- Vii? - Sigur! Fără îndoială.
Poate mergem la o sală de jocuri.
- Ceva relaxant. - Ar fi frumos.
Știu că Bliss și Ebraheem nu se înțeleg bine acum.
Mi-am zis să-l întreb pe Ebraheem dacă vine cu mine la sala de jocuri.
Apoi, să-i las să vorbească și să lămurească situația.
Azi mă văd cu Ebraheem la Besties Café.
Trebuie să discutăm despre el și Hanna. Ajunge!
- Bună, Safa! - Bună!
- Ce faci? - Ce faci?
- Să fi venit în imitație de șarpe? - Îți stă bine în denim.
- Fără piele sau șarpe. - Denimul arată bine.
- E jucăuș. - Cu ochelari ca ouăle.
Îți oferim oportunitatea de a face parte din Besties Café.
- Așa. - Bun.
Vrem să știm dacă tu și Zeina ați fi de acord
să vă folosim numele pentru o idee cool de marketing.
Multe magazine au nume diferite pentru dimensiunea cafelei.
Mă gândeam la „Zeina” și „Safa”.
- Duoul nostru dinamic. - Drăguț!
- Știi care ești tu? - Desigur, cea mică.
Eu sunt espresso. Mică, dar puternică.
Eu sunt de acord. Să vedem ce zice Zeina.
Întreab-o după ce vă rezolvați problemele.
Apropo, ce se petrece cu marca înregistrată?
După cum am spus, urma să i-o fac cadou.
- Dar… - N-ai făcut-o.
Nu. N-am avut ocazia,
pentru că Hanna a stricat totul.
- N-are legătură! - Ba da!
Soțul ei a greșit. Să-și ceară scuze!
Nu e bine.
Ebraheem, lasă orgoliul o clipă! Nu e vorba despre Hanna.
Rezolvă situația dintre tine și Zeina!
Un dar e un dar, orice ar fi.
Oricine are dreptul să-și retragă darul.
Dar ar trebui să i-l dai, ai promis.
- Dar… - Te ții de cuvânt.
Da, după ce-și cere scuze soțul ei.
Zeina și soțul ei trebuie să știe cine e șeful.
Ebraheem e șeful. Punct. E simplu.
Știi ceva? Mi-a ajuns, sincer.
- Sunteți amândoi bărbați maturi. - Da.
- Puteți discuta. - Da, eu pot.
Nu trebuie să fie ceva agresiv.
Dar anunță-l că trebuie să-și ceară scuze.
Ca să nu-i spun eu.
Punct.
Știu că vorbește serios.
Dacă nu-l pregătești pe Hanna, nu mai face asta.
- Sau… - Ar fi degeaba.
Spune-i lui Hanna, cum a zis Ebraheem.
Nu e corect față de Zeina.
Nu merită să treacă prin asta. Hanna și Ebraheem trebuie să facă pace.
O să mă asigur că se întâlnesc.
O să vezi tu!
Calmează-te!
Azi e o zi importantă pentru mine.
La eveniment, îmi voi anunța divorțul pentru prima oară.
Mi-a luat patru ani să decid să divorțez.
Acum, că s-a finalizat divorțul,
am decis să anunț asta cum se cuvine.
Arată uimitor! Respectă tematica fluturilor!
Am decis să fac publică despărțirea.
I-am invitat pe toți și o să fac anunțul o singură dată.
Mergem la Mahira. Eu doar ce m-am întors din excursie.
Sunt în cea mai bună stare psihică.
Nu sunt nerăbdător să-i văd pe toți. Asta e tot ce pot să zic.
- Respecți tematica. Mersi! - Cu plăcere!
Ador asta!
Azi e evenimentul Mahirei. Abia aștept să merg.
În afară de mine, nu știe nimeni care e scopul evenimentului.
Sper să fie distractiv și fără drame.
E prima dată când ne întâlnim după ședința foto a Monei Kattan.
E tensiune mare între noi.
Toată lumea e suspicioasă.
- Ce faci? - Fluturașule!
- Bine. - Tu ești fluturele!
Doamne!
- Bună, dragă! - Bună, dragă! Arăți superb!
Da.
Nu mă interesează dacă Loujain e prezentă sau nu.
Pentru mine, ea nu există.
Sincer, nu vreau probleme, nici cu Zeina, nici cu soțul ei.
Dar nu renunț la demnitate pentru liniștea mea sufletească.
Dacă Hanna e bărbat, își cere scuze.
Evit să-i spun lui Hanna
că condiția pusă de Ebraheem pentru a-mi da marca înregistrată
e ca el să-și ceară scuze.
Ar putea să se enerveze
și situația s-ar înrăutăți.
- Bine. - S-a spart ghinionul. Nu-i nimic.
E un deochi, pentru că tot ce cade și se sparge e afectat de diavol.
M-aș proteja cu Mâna Fatimei.
Bun, așadar…
Vă mulțumesc pentru prezență!
Știu că vă întrebați de ce v-am adunat aici.
După cum știți, în copilărie, eram fascinați de basme
și povești cu final fericit.
Totuși, nu toate basmele au un final fericit.
Știu zvonurile, mai ales că n-am mai fost văzută cu soțul meu.
După foarte multe amintiri,
după foarte multe capitole
și după multe încercări de a o salva,
îmi pare rău să vă anunț…
- Nu știu de ce mi-e greu. - Scumpo!
…că basmul meu s-a încheiat și sunt oficial divorțată.
Da…
Știu…
E mai greu decât credeam.
Nu mi-a venit să cred!
Nu puteam s-o spun. Nici acum nu pot.
Sunt…
Sunt divorțată. Doamne!
Sufăr, dar mă și vindec. Nu mă întrebați cum.
E ca un carusel de emoții, dar sunt pregătită de un nou capitol.
Sunt gata să revendic ceea ce merit.
- Absolut! - Mulțumesc!
Noroc pentru un nou început!
Mahira merită o viață nouă.
Merită să fie încurajată. A trecut prin atâtea!
A îndurat multe și a fost răbdătoare.
Sper că eforturile ei n-au fost în zadar.
Dă tot ce poți, pentru că nu-ți poți pierde familia.
Eu am așteptat cinci sau șase ani.
Ea a așteptat câțiva ani,
pentru că femeia e cea care poartă povara, îndură și…
Dar, uneori, o femeie n-are de ales, decât să divorțeze.
Nu-i mai rămân opțiuni.
Nu e o decizie ușoară.
Prin divorț, destrami o familie cu copii.
Am încercat să repar căsnicia de dragul copilului.
Dar am decis să plec pentru el.
Am făcut compromisuri și mi-am sacrificat demnitatea
ca să-mi mențin familia.
Am încercat până la capăt.
Cred că fiica ta o să înțeleagă.
Asta o să o facă mai puternică.
- Sper. - O să fie mândră de tine.
Nici nu știu cum să-i spun.
M-am săturat să-mi spună toți că sunt puternică.
Nu vreau să fiu așa. Sunt puternică de nevoie.
Nu am altă opțiune.
Uneori, devine dificil.
Nu mai vrei să fii puternică.
Unul dintre cele mai grele lucruri pentru toate femeile care trec prin asta
e să fii mama perfectă
când viața ta se prăbușește
și ți se frânge inima, dar n-o poți arăta.
Trebuie să fii o mamă fericită și grijulie,
când nu vrei nici să te dai jos din pat.
Nu e dificil pentru că ești slabă. E vorba de anii de relație.
Ai crescut cu valorile astea.
E clar că ai fost crescută bine.
Trebuie să-ți vezi de viață, poți arăta că ești mai puternică,
căci nu depinzi de nimeni.
Te poți dedica fiicei tale acum
și o s-o vezi înflorind în toate aspectele.
Sper.
E clar că Mahira a avut o legătură profundă cu fostul ei soț
și a respectat asta.
Viața merge înainte. Nu se oprește pentru nimeni.
Nu uita că totul se întâmplă cu un motiv.
Și planul Domnului e mereu mai bun.
Avem ceva de învățat din orice experiență.
Mai bine să înveți acum, decât să-ți irosești viața
într-o relație nesănătoasă.
E foarte dificil, pentru că doare.
Și eu trec prin asta și o înțeleg.
Când e vorba de o relație încheiată,
nu vorbești doar despre persoana care a ieșit din viața ta,
ci și despre anii pierduți.
Bun, așadar…
Căsătoriți sau nu, toți am avut relații.
Azi vreau să întrerup ciclul.
Vreau ca fiecare să scrie pe hârtie
cu ce a rămas după relația anterioară.
Toți am avut relații eșuate, indiferent de tipul lor.
Să apreciem prin ce am trecut
și, în același timp, să ne ajutăm s-o luăm de la capăt.
Problema cu care am rămas după relația anterioară
e că n-am recunoscut semnalele de alarmă.
Nu acorda a doua șansă, pentru că oamenii nu se schimbă.
Următorul cu care o să fiu căsătorită sau în relație
nu vreau să aibă un comportament toxic.
Fără supărare.
Eu nu forțez relațiile. Să nu forțăm sentimentele sau iubirea.
Să se întâmple natural!
E esențial să fim sinceri unul cu altul. Sinceritatea e importantă.
- Și încrederea. - Da.
Mi-e greu să am încredere. Mulți sunt oportuniști.
Mă temeam să pun pe primul loc persoana mea și munca mea.
Dar Hassan mă încurajează și mă susține să am grijă mai întâi de mine.
Apreciez. N-am mai avut parte de asta.
Îți mulțumesc! Te iubesc!
Obișnuiam să mă pun mereu pe plan secundar.
Dar sunt cu Hannoun și pentru altceva în afară de aspectul fizic.
E mereu prima persoană care se bucură când am parte de succes.
- Ce drăguț! - Iubitule!
Sunt foarte fericită că sunt cu Hanna.
Am găsit o persoană care-mi susține dezvoltarea
și vrea să devin tot mai bună.
Din orice relație și din viață, trebuie să te întorci la inima și iubirea ta.
Totul e mai bine așa.
De asta sunt cu această femeie frumoasă din fața mea.
După ce m-am întors din Kenya, Danya mi-a dat o veste grozavă.
N-am spus nimănui. Așteptăm momentul potrivit.
Pe alee, ați văzut niște valize.
Luăm hârtiile și le punem în valize,
sperând să întrerupem ciclul.
Spargerea valizelor îi va ajuta să întrerupă ciclul.
Haideți!
E un mod de a te elibera de toată furia și sentimentele negative.
Puneți hârtia înăuntru,
apoi spargeți valiza!
Mă scuzați! Vreau să sparg capul cuiva.
M-am enervat. Nu mă simt bine cu ei.
E puțină tensiune.
Distrugeți doar valizele!
- Plec. - Haideți! Bine.
Eu am plecat înainte să spargă valizele,
pentru că aveam alte planuri.
Nici nu voiam să fiu acolo.
Pa!
Haideți!
Hai, Mahira!
Hai, Roz! Hercule!
Bravo!
Am simțit că-mi sparg trecutul, de parcă eram gata să renunț la el.
Cei din grup sunt furioși.
Ar trebui să trimit tot grupul într-o excursie în Kenya curând.
Să mergem!
Am renunțat la multe lucruri din relația anterioară, desigur.
Dar mai am chestii de rezolvat.
Pa! Ne vedem!
Eu și Danya a trebuit să ne scuzăm.
Sincer,
nu-mi plăcea atmosfera de acolo.
Farhana, ce s-a întâmplat cu partenerul tău? Cu fostul?
Repetă mereu același lucru. Mă enervează.
Treci peste!
Trebuie să știe că n-o să accept. Asta e tot. N-o voi face.
Deci o să tot repeți același lucru.
Voi cere tutela. Asta e.
N-am făcut-o până acum. O s-o fac.
După divorț, eu și Heroies nu ne-am judecat pentru tutelă,
pentru că am vrut să-l creștem împreună.
Dar, dacă o să fie nevoie să cer tutela, o voi face.
- Mai încearcă o dată. - Să vedem.
Cred că trebuie să găsească o soluție de dragul fiului lor.
Doamne!
Bun. Pot să spun ceva?
M-am simțit foarte bine cu voi,
dar plec peste două zile.
Mi-ar plăcea să mă văd cu fetele ca să ne luăm rămas-bun înainte să plec.
- O să ne certăm. - Nu!
- Așa suntem noi. - Cu o condiție!
Fără drame.
Mă întorc în LA.
M-am gândit să scot fetele la prânz, să le mulțumesc pentru tot.
Farhana, unde e LJ?
- A plecat. - De ce?
Nu știu. Am o întrebare pentru Jwana.
Ca prietenă, țin mult la Jwana.
După ce a plecat LJ, era momentul potrivit
să vorbesc cu Jwana despre ședința foto a Monei.
La ședința foto, fotograful a vrut s-o pună pe LJ lângă tine când ne aranja.
De ce ai spus „Nu aici” în gura mare, de față cu toți?
- Tu, la mijloc, în spate. - Nu aici, te rog. În altă parte.
Poți înceta? De ce tot intervii?
O spun frumos.
- Am obosit! - Mi-ai spus să tac.
De ce… Doamne!
Farhana!
Nu mă enervează, ci mă calcă de-a dreptul pe nervi!
M-am săturat de asta!
Jwana, dacă nu vă înțelegeți, de ce sunteți prietene?
Dragă, asta nu înțeleg nici eu.
Trebuia să pun capăt prieteniei.
- Ce a făcut? Spune-ne! - M-am săturat.
Farhana are două prietene foarte bune.
- Vrea să le facă să-și vorbească. - Nu, stai!
- Nu sunt „o prietenă”. - E sora ta. Da.
Am susținut-o pe Farhana. Mi-e ca o soră.
Dacă sora mea nu mă susține,
de ce o mai numesc „soră”?
Farhana, pe cine ai alege?
Întrebarea esențială!
Cineva să răspundă!
E treaba mea, a Jwanei și a lui LJ.
Nu e treaba lor ce facem cu prietenia noastră.
Restul să facă un pas în spate, pentru că încep să mă enerveze.
- Răspunde-i! - Desigur, Jwana e pe primul loc.
- Știe asta. - Mersi mult!
Mereu o să-i fiu loială Jwanei.
- Știe. - Te iubește mult.
Primul lucru logic spus în seara asta.
Da, dar LJ trebuie să fie aici pentru această conversație,
să vedem ce spune toată lumea.
Bine zis, Zeina!
Farhana, fă-ți curaj
să răspunzi la întrebare de față cu Jwana și LJ.
- Până la urmă, sunt Farhana. - Da.
Nu-mi spune nimeni ce să fac. Nu suntem copii.
Nu suntem copii, de asta trebuie să avem opinii clare.
Trebuie să tragem oamenii la răspundere.
Nu știu de ce vor toți să se implice.
Mai ales Zeina.
Cred că vrea să pună paie pe foc.
- Unde e Mahira? - Exact.
Ce se întâmplă afară?
Mahira a plecat în mijlocul discuției.
Ne-am uitat în spate și stătea întinsă pe masă.
Ne-am dus să vedem ce face.
Doamne! Mahira, ce se petrece?
Nu!
- Nu! - Haide!
Doamne!
Mahira a început să leviteze deasupra mesei.
Parcă stătea în aer.
A fost ceva simbolic.
Am zburat ca un fluture.
Îi mulțumesc lui Ahmed El Bayed. Nu are nevoie de prezentare.
A venit tocmai din Arabia Saudită ca să ne ofere divertisment
și vă mulțumim că ați venit.
- Mulțumesc, Ahmed! - Și eu!
A fost o zi intensă. Am trecut prin multe emoții.
Dar mă simt mult mai bine acum, că s-a aflat de divorț.
Știe toată lumea.
Sunt gata să încep un nou capitol.
PROASPĂT SINGURĂ
- Succes! - Succes!
La final, am urcat în mașină și m-am simțit împăcată
și gata să încep un nou capitol din viața mea.
Bună!
- Ce faci? - Bine, tu?
Pot rezerva o pistă de bowling?
- Pentru două persoane? - Da.
Ies la întâlnire cu Danya la sala de jocuri.
Revenim la zilele în care ieșeam, ne jucam și ne distram.
Distracție ca pe vremuri.
Bun. Asta e!
Le dobor!
Surpriză!
- L-am adus pe Ebraheem. - Ai venit cu partener?
Ce se petrece? Credeam că e o întâlnire în doi, dar…
Ebraheem e aici.
Hai să avem…
o întâlnire în trei.
- Știi de ce l-am rugat să vină? - De ce?
Ultima oară, mi s-a părut că nu mai sunteți prieteni buni.
Vă purtați ciudat unul cu altul.
Vreau ca Bliss și Ebraheem să se împace și să treacă peste.
Vreau să fim cum eram înainte.
Nu m-am mai distrat de mult.
E totul în regulă între voi?
- Da. E prietenul meu. - Da, adică…
Sincer, excursia asta mi-a schimbat…
- E alt om acum. - Nou-nouț. Apreciez ce e important.
Prietenia noastră e cea mai importantă.
Îl cunosc pe Ebraheem. Are o inimă de aur.
Dar are și gura mare.
Mă înțeleg cu Ebraheem acum. Dar o să impun niște limite.
E bine, tu ești în plus.
Ești în plus!
Eu sunt în plus?
Eu și Danya suntem cei mai buni prieteni. El e în plus.
Alo!
Priviți…
Eu și Bliss avem niște vești deosebite.
Ebraheem a ghicit și a acceptat.
A crezut că e o glumă, pentru că noi glumim mereu.
Uneori, treaba e serioasă.
N-am mai văzut-o pe Hamdah de mult.
E bine? Ce se întâmplă?
- Situația nu e roz. - Ce?
Ce se întâmplă?
- S-a certat cu mama mea. - Ce?
De fapt, mă certam cu ea, dar s-a băgat și mama, care era de față.
Mama ne-a văzut certându-ne
și a ieșit foarte rău.
În ultima vreme, eu și soția mea, Hamdah, am avut probleme maritale
și nu ne mai vorbim.
- Mă întristează asta. - Și pe mine.
Abia v-ați căsătorit și vă iubiți.
Ideea e că ne e greu să fim pe aceeași lungime de undă.
Asta mi-a frânt inima.
Chiar voiam să fie fericit.
Voiam ca relația să meargă, pentru că-i iubesc pe amândoi.
- Repară-ți relația! - Da.
Nu-i așa, Marwan? Și noi am întâmpinat obstacole,
dar n-am renunțat.
Mai încearcă o dată să rezolvi situația.
Nu renunța încă la relație, bine?
Vreau să te văd zâmbind, frate!
Fac orice e nevoie ca să-mi salvez căsnicia cu Hamdah.
Nu mă gândesc așa ușor la divorț.
Dar, dacă nu merge, nu e să fie.
JOI, 22, ÎNTÂLNIRE CU HASSAN AZI, 20:00
MEREU ÎMPREUNĂ
În sfârșit, azi ies cu Mona la întâlnire
în cinstea aniversării noastre.
Sărbătorim al doilea an de căsnicie.
I-am acoperit ochii ca s-o surprind
cu toate aranjamentele pe care le-am făcut.
Am aranjat o masă în mijlocul apei.
Și am adus o inimă mare, umplută cu trandafiri.
Sunt lucrurile ei preferate.
- Unde suntem? - Am ajuns, iubito.
Unde suntem? Vreau să văd.
Nu pot să cred că deja sărbătorim doi ani de căsnicie.
Sunt foarte entuziasmată.
Îmi plac surprizele ca intenție, dar vreau să știu despre ce e vorba.
Cineva să-mi spună!
- Vreau să văd. - Nu.
- Arată-mi, iubitule! - Ghicește!
Doamne! Ce drăguț!
Ce frumos e! Și romantic!
Sincer, dacă așa arată surprizele lui
când îl las să preia controlul…
îl las să se ocupe.
- Iubitule! - Te iubesc, frumoaso!
Mă bucur că-ți place surpriza.
M-am bucurat s-o văd pe Mona relaxându-se puțin.
Nu poți controla totul.
Am decis să arunc mai multe lucruri
pe care nu le-am folosit de patru sau cinci ani.
E un început bun.
O să-ți placă tot spațiul eliberat pentru ce vrei să faci.
De exemplu?
- O cameră pentru copil. - Da?
Am decis și eu
să trec în calendar
să rămân gravidă în august, de ziua ta.
N-o să fie doar în calendarul ei,
ci o să fie cu numărătoare inversă.
Să sperăm că iese cum vrea ea!
- De ce râzi? Vorbesc serios! - Ador asta!
Știu că anul trecut am stabilit o dată ca să rămân gravidă,
dar a trebuit să mă operez.
Au trecut peste șase luni de când m-am operat.
Pot să rămân gravidă.
Aș putea să nasc de ziua mea.
- Da? - Îmi place ideea.
Să rămână gravidă de ziua mea ar fi cel mai bun dar din viața mea.
Dar nu poți controla așa ceva.
E în mâinile Domnului,
și aș fi fericit să se întâmple în orice moment, în orice loc.
Cred că, înainte de asta,
putem încerca să ieșim la cât mai multe întâlniri.
Într-un ritm ușor de menținut.
- Pentru asta… - Adică?
Îți rezervi în calendar câte o zi din fiecare săptămână.
O numești „întâlnire”,
iar eu mă ocup de aranjamente.
Putem plănui ceva o dată la două săptămâni
și o surpriză în următoarea săptămână.
S-a făcut!
Pentru prima oară, mă simt confortabil cu tot.
Nu mă simt forțată, sunt pregătită
să fac un copil, să renunț la tot ce am adunat
și să fac o schimbare în viață.
Te iubesc! Dansăm?
- Haide! - Scoate-mă la dans!
A fost o seară minunată.
Sincer, nu putea fi o întâlnire mai bună de atât!
Vreau ca acest moment să țină cât mai mult posibil
și să-l prețuiesc pentru totdeauna.
Iubitule!
CENTRUL FINANCIAR INTERNAȚIONAL DIN DUBAI
E ultima mea zi în Dubai,
așa că am decis să iau prânzul cu fetele și le-am invitat pe toate.
Zilele astea am fost ocupată cu familia mea.
Roz ne-a invitat azi la un prânz de rămas-bun.
Sper să fie ultimul rămas-bun.
- Am venit. - Bună, dragă!
Ce mai faci? Ce e nou?
Nu pot să cred că pleci mâine.
Nici eu nu pot să cred.
Fetelor, în primul rând,
mulțumesc mult că m-ați ajutat să mă simt bine la Dubai!
A fost o plăcere.
Mulțumesc, Mahira și Mona!
V-ați autodepășit.
O să-mi fie dor de Roz. Mi-a plăcut s-o avem aici, în Dubai.
După evenimentul Mahirei,
a fost momentul potrivit să pun întrebarea Monei de față cu LJ.
E mai bine să fie toate cărțile pe masă
și să vedem adevărata față a celor din jurul nostru.
Safa, ieri ai ratat un eveniment. Trebuia să fii de față.
Ai pierdut toată acțiunea.
Ce am ratat?
Se discuta ceva la masă.
Mona a pus pe cineva într-o situație dificilă.
Era o întrebare simplă!
Ce ai întrebat?
Nu e treaba ta! De ce o faci aici?
Zeina…
Nu știe nimic, în afară de bârfe.
Nu, dar nu e corect.
Discuția ar trebui să aibă loc și de față cu LJ.
E timpul ca Mona să afle răspunsul, când toată lumea e prezentă.
- Se întâmplă ceva pe la spatele meu? - Eu doar am întrebat.
Mona a întrebat-o pe Farhana
dacă ar trebui să aleagă între tine și Jwana…
- Așa. - Era multă tensiune.
Farhana vrea mereu să te aducă lângă Jwana.
Vreau să te întreb și eu.
Pe cine ai alege dintre noi două?
Bun.
Nu suntem la fel de apropiate cum sunteți voi cu Farhana.
E o situație diferită.
Dar de ce i-ai spune să aleagă?
Cu toții ne întrebam. Mie mi-a scăpat întrebarea.
Eram doar curioasă. N-am avut intenții rele.
Nu mai tolerez prefăcătoria!
Dacă cineva are ceva de spus, să spună și să terminăm odată!
M-am săturat!
- Am ceva de spus. - Spune!
Cred că LJ și Jwana se iubesc,
dar au suferit și trebuie să discute.
Scuze că-ți spun asta!
Ține-ți părerea pentru tine, te rog!
- Doar i-am răspuns. - Te rog!
Dar nu spune nimic despre mine!
Îți place să controlezi pe toată lumea!
Să fie ca niște marionete.
Are libertatea să spună ce vrea ea.
- Vreau să vă înțelegeți. Fără drame. - N-o să ne înțelegem niciodată.
Ajunge! Eu am pus capăt prieteniei și așa o să rămână.
- Sigur! - Eu am făcut-o!
Nu accepți din cauza orgoliului.
- Nu mă lăsa să vorbesc! - N-ai decât!
Ar trebui să-ți fie rușine!
Asta vrei să facem?
- Da, fă-o! - Bine.
Loujain mi-era prietenă bună. Dormeam în același pat.
A vorbit cu fostul meu.
- I-a spus Farhanei… - Nu-i adevărat!
„Am vrut să-i fac în ciudă Jwanei.”
Nu-i adevărat! Sunt prietenă cu el!
Am văzut asta
și mi-au spus mai mulți că Loujain mi-a adăugat fostul la prieteni.
A și recunoscut asta și nu are remușcări.
Am dreptul să am ce prieteni vreau!
De ce? Nu, nu ai dreptul!
Ascultă, taci!
Nu-mi spune tu să tac!
- Mai ai tupeu? - Da!
- Ai tupeu să stai cu noi? - Da!
- Trădătoareo! - Minți!
- N-ai respect, cultură sau tradiție! - Tu ești mincinoasa!
- Îți văd și ele adevărata față! - Ești o mincinoasă!
Problema lor mi-a amintit de o situație similară.
Am fost trădată de multe persoane apropiate.
Știu cât de tare doare.
Nu voiam să-mi amintesc, așa că am ieșit puțin.
- Nu-ți place că suntem prieteni. - Taci!
Nu-ți place că suntem prieteni.
- Nu… - Nu-ți place!
- Nu te poți abține! - De ce ești prietenă cu el?
Doamne! Cum să fie în regulă să fiți prieteni?
- Lasă-mă să vorbesc… - S-o ascultăm!
- Pauză! - S-o auzim!
- Dacă nu mă lăsați… - Te rog!
LJ trebuie să vorbească. Mereu există două versiuni.
Trebuie să respecți versiunea mea
sau să nu te implici.
Deloc.
Spune versiunea ei despre ce am făcut eu. Uită ce mi-a făcut ea mie!
Jwana mi-era ca o soră.
Și am iubit-o foarte mult.
Dar a fost o vreme când nu era bine.
Se purta urât cu mine și îmi vorbea urât.
Încerca să mă controleze, și nu mi-a plăcut niciodată.
Odată, îmi plăcea de un tip. O spun de față cu toată lumea.
Le-am făcut cunoștință.
S-a dus la el și i-a spus:
„Ascultă! Fata asta chiar te place.
Să ai grijă, bine?”
De ce nu poate ține secrete? Apoi s-a împrietenit cu el.
- Asta m-a durut. - Îi cunosc toată familia.
Îmi sunt prieteni foarte apropiați.
Știai că era ceva între noi.
Chiar crede că poate face ce vrea ea. Ei nu-i pasă.
Dacă-i face cineva ceva, e indignată.
Știți cum se spune: „Ochi pentru ochi…” E mai mult decât un ochi.
Nu flirtez cu fostul ei.
Nu-mi adaugă valoare în viață.
Dar am vrut să suferi, așa cum m-ai rănit și tu pe mine!
- Nu e frumos. - Mulțumesc mult!
E oribil!
LJ ne-a spus versiunea ei.
Mai bine n-o făcea.
- E oribil. - E foarte rău.
E oribil și ce face ea!
Îi vede toată lumea adevărata față.
Și a făcut-o singură. N-a făcut nimeni nimic.
Ți-a părut rău? Ai regretat că ai făcut-o?
Nu e vorba de asta. Eram încă o copilă acum patru ani.
N-aș mai face asta acum.
Dar ce am făcut… Doamne!
Nu e vorba de vârstă. Trebuie să fii rațională.
Se spune că „mintea e un dar”, dar ea nu pare s-o folosească.
Făceam totul pentru tine. Totul!
Ce tot spui? La ce te referi?
- Aș fi făcut… - Mi-erai ca o soră.
Exact!
Eram ca o soră, dar tot ai făcut-o!
La naiba!
- LJ, cere-ți scuze. Te rog! - Nu!
Nu recunoaște că și ea m-a rănit!
De ce nu înțelegeți? Și ea m-a rănit în multe feluri.
- Știu. Te rog… - Nu!
Desigur, o să spună:
„Vai, Jwana. Ce tristă ești!”
Le e frică să spună ceva.
Știți cum e Jwana.
Nimeni nu o poate confrunta.
Nimeni.
Subtitrarea: Iulia Ștefan