ZEINAS KONTOR
En hektisk dag på kontoret med affärer och pengar att tjäna.
Mina barn vill inte ha barnflickor, de vill ha mig.
Jag har mina barn Alina och Ayana, och deras leksaker med mig,
så att de kan leka när mamma jobbar.
Det här är kontoret där mamma jobbar.
När jag ville jobba med Zeina trodde jag att jag skulle klara av
att vara mamma och jobba.
Ärligt talat är det svårare än man tror.
Jag är så less på det här!
Jösses.
Hej, gullungar!
Herregud! Seriöst? Vad ska jag göra av henne?
-Vad är det här? -Förlåt, men barnen behöver mig.
De vill inte ha barnflickorna. Vad kan jag göra?
Jag måste. Jag kan inte välja mellan dem.
Du sa att jag måste vara på dagens möte.
Då är du inte redo att jobba på allvar.
Se så professionell hon är.
Hon bär kostym.
Vadå? Vad är problemet?
De har kul. De ville det här.
Du skämtar. Det är första och sista gången.
Det var kul att se flickorna som jag inte sett på ett tag, men Safas logik…
Hon gör det nog för att gå mig på nerverna.
DUBAI BLING
Jag ska träffa Heroies. Han vill ha lite familjetid.
-Läget, Aydin? -Pappa!
Han vill prata med mig.
-Hej. -Läget, vännen?
-Hej. -Läget, Farhana? Hur är det?
Eftersom min syster och han är goda vänner ville jag ta med henne.
Pappa är här. Hoppa du. Det är okej, jag är här.
Du kan hoppa medan vi pratar.
Läget, Farhana?
-Trevligt att du ville umgås med Aydin. -Det vill jag ju alltid.
Ja, men som familj. Det är jättefint.
Det är viktigt för min son att ha kvalitetstid med sin far och mig.
Jag vill inte ta familjetiden ifrån honom.
Snälla, jag vill inte gräla.
Vi har gett varandra mycket huvudvärk. Jag vill inte ha en ny barriär.
-Jag kom för att be dig snällt om Aydin… -Du tar upp ämnet igen. Herregud.
Varför trodde du att vi träffas?
För att prata om det här.
Jag orkar inte upprepa det.
Jag har bestämt mig, men han tar upp det om och om igen.
Heroies, försök förstå.
Aydin får inte träffa din flickvän.
-Jag vill umgås med Aydin… -Ja, själv!
-Du kan inte bestämma det. -Varför skulle hon vara i Aydins liv?
Det här handlar inte om henne.
Det är upp till mig. I veckan med mig får han välja.
Nej.
Tänk på Aydin. Jag vill bara ha min son.
Oavsett vad, kommer ingen att påverka mitt beslut.
-Du tror att du kan välja. -Jag är hans mamma.
Jag förnekar inte det, och du blir inte ersatt.
Jag tar honom inte, men var reko.
Jag är hans mamma, och jag har all rätt till Aydin.
När han stack miste han rätten. Han lämnade oss för henne.
Du vet vad som hände. Det finns historia bakom det.
-Nej. -Det är mycket. Varför förnekar du det?
Hon har utstått mycket.
Hon är inte bekväm med att ha en person i Aydins liv.
-Nej, det är… -Du lovade mig…
Jag lovade inget.
-"Jag låter aldrig nån komma emellan." -Ingen gör ju det.
När han stack för fem år sen bad jag om en sak.
"Kan du se till att kvinnan inte är en del av Aydins liv?"
Han lovade det, men nu vill han annat? Glöm det.
Det var ditt beslut och det var ditt val.
-Du lämnade oss för henne. -Jag lämnade dig för dig.
Vem vill ha ett förhållande där man bara blir utskälld?
"Var är det? Vad är det? Varje dag. Jag fattar. Du blev sårad.
Men varför skylla på andra för din skilsmässa?
Det är löjligt. Ta ditt ansvar.
Erkänn och säg: "Jag klantade mig. Förlåt." Folk skulle respektera det.
Erkänn att du klantade dig. Erkänn att du förstörde äktenskapet.
Hade du ingen andel? Ingen orsak?
Hon har berättat sin historia, men jag har inte gjort nåt.
Jag var olycklig och stack.
Heroies, du kan träffa Aydin när du vill.
Farhana stoppar dig inte.
Men om hon har några begränsningar… Det är hennes son.
-Jag förstår dig. -Förstå henne.
Hur som helst, det här ämnet är så avslutat för min del.
-Det är inte avslutat. Det fortsätter. -Varenda gång.
Det här kommer att fortsätta i månader.
-Sen tar jag Aydin. -Aydin, kom.
Du fortsätter du.
Jag frågade snällt, som Mahira föreslog, men inget förändrades.
Tillbaka på ruta ett. Jag fortsätter tills jag får min son.
ZEINAS KONTOR
Hej på er.
Jag heter Alina Siddiqi.
Vill du skriva?
Vad gör du?
En gardin!
Jag satte mig vid skrivbordet för att börja dagen,
och allt jag såg var Alina i klackar,
över hela golvet. En miniatyr Safa. Herregud.
-Hej, älskling! -Hej.
Det är så trevligt!
Hon sitter så fint. Hon vänjer sig vid kontoret.
Nästa gång du har en situation hemma säg till,
så kan vi ordna en lekträff med mina barn…
-De uppför sig! -Du kan jobba hemifrån.
Jag klarar nog inte av mäklarjobbet längre.
Jag vill inte fortsätta som mäklare.
Det är lättare att jobba för mig själv, så att jag kan vara min egen chef.
Jag kan kontrollera vad jag gör, och då gör jag inte Zeina besviken.
Det är så tidskrävande. Jag umgås inte med barnen.
Jag är utmattad, och det är nog inte min passion längre.
Mitt modeföretag blomstrar.
-Det har varit… -Är du klar?
-Det känns sorgligt, va? -Det är det.
Med tungt hjärta valde jag att avgå.
Jag trodde att jag skulle klara av att jobba i en företagsmiljö igen.
Jag är inte samma Safa.
Safas prioriteringar har förändrats sen hon fick barn.
Fahads hälsa är dålig.
Det är också en orsak till att avsluta det här.
Han vill inte göra nåt åt det. Jag måste få honom att gå ner i vikt.
Kan jag få numret till tränaren?
-Den du föreslog. -Personliga tränaren?
-Vill du att han börjar igen? -Nåt sånt.
-Är du okej med det? -Nåt sånt.
Helikopterfrun har ett litet uppdrag.
Jag har nåt på gång.
-Skickat. -Det var en fin upplevelse.
Tack för att jag fick jobba på ditt kontor.
Var det allt nu då?
-Ja. -Herregud, det blir så tyst på kontoret.
Det blir mindre drama.
-Mindre coola kläder. -Ja.
Det är roligare när Safa är här.
Safa har vad som krävs för att bli en toppspelare,
men det är inte hennes prioritet längre.
Tänker du gå på Mahiras event?
-Vad handlar eventet om? -Jag vet inte.
Efter Safas event har jag blivit rädd för överraskningar.
Mahira bjöd oss till ett event. Hon har nåt stort att berätta.
Det ska bli spännande att veta mer om mysteriet
som hon har pratat om ett tag.
Jag kanske inte deltar.
Jag vill tillbringa tid med barnen och Fahad, men ni har säkert kul.
Okej, det blir kul.
Att bära vitt och silver och fjärilar.
Vitt, silver och fjärilar. Tre teman i ett.
Jag skickar Alina.
Jag gillar rara Mahira,
men tyvärr kan jag inte närvara på hennes tillställning imorgon.
Jag ska umgås med barnen. De behöver mig.
Hur som helst, Ebraheem pratade med mig.
-När? -På Monas fotografering.
-Han sa det rakt ut. -Vadå?
"Om Hanna inte ber om ursäkt, tänker jag inte ge dig varumärket."
Va?
Jag sa inget till Hanna. Jag vill inte sätta honom i den sitsen.
Ebraheem trappar upp med villkor för att ge mig varumärket.
Hanna kommer nog inte att gilla det alls.
Vad tänker du göra?
Om han håller fast vid att inte ge mig varumärket,
om inte Hanna ber om ursäkt,
då tvingas jag välja den svåra vägen.
-Seriöst? -Det blir lagligt.
Situationen med varumärket mellan Ebraheem och Zeina är nedslående.
Juridiska tvister är aldrig en bra idé, särskilt mellan vänner.
Det är svårt att komma över sånt.
Jag ska se till att vi fixar det här.
Efter en retreat i Kenya är grabben tillbaka i Dubai!
Jag ska direkt till min konsert och dj-båset.
Jag är dj på Untold Festival Dubai
som valts till en av de bästa festivalerna.
Festivalen pågår i fyra dagar med de bästa dj:arna och artisterna.
Sen har vi mig. En emiratisk dj som är där uppe med de allra bästa.
Jag har en ny energi och en ny attityd.
Jag känner mig pånyttfödd och redo att ta över scenen.
Jag träffar Ebraheem på konserten. Han ville möta mig där för att se Bliss.
Jag är så glad för hans skull. Jag vill naturligtvis stötta min make.
Oavsett all spänning och alla missförstånd
så är DJ Bliss som en bror.
Jag vill visa mitt stöd.
Redo?
Nu sätter vi igång festen.
Ett, två, tre!
TILLSAMMANS I VARJE TEMPO
Vill ni ut på resa?
Jag ser dig, Diva Dee. Kom igen!
Vi älskar dig!
Medan jag spelade, såg jag Danya hålla upp en skylt åt mig.
Hon är där superglad och stöttande. Hon är den enda personen jag vill ha här.
Men jag såg även Ebraheem…
Jag blev lite chockad för jag tänkte att vi var aningen oense.
Men jag kan inte ljuga, han har alltid stöttat mig.
Jag är glad att se Ebraheem också.
Tack, Dubai! Jag älskar dig!
Det var otroligt.
-Tack för skylten. -"Tillsammans i varje tempo."
-Stolt över dig. Du var bäst. -Tack.
Det är första gången Danya och jag pratar eftersom jag åkte direkt till showen.
Hennes leende på läpparna
liknade det som hon hade när allt var nytt och vi gjorde sånt här.
Hjälpte resan till Kenya dig med giget?
-Ja, absolut. Jag var nog för avslappnad. -Tror du?
-Det var skönt att komma bort. -Ja.
Jag lärde mig så mycket i Kenya
om mig själv, om livet, om relationer, om folk.
Jag är fylld av kunskap.
Jag åkte dit, kom tillbaka, och kände att jag läst tusen böcker.
När du åkte läste jag ditt brev.
Jag blev ledsen för jag visste inte att du kände så.
Särskilt när du sa att du känt att du velat ge upp förhållandet.
Jag visste inget.
Det gjorde mig väldigt känslosam och ledsen.
-Jag vill inte att du känner så för oss. -Jag vill inte känna så heller.
-Jag håller nog för mycket inne ibland. -Ja.
Det var bara allt som pågick. Jag kände att jag gick igenom det ensam.
Jag försökte kommunicera förra året och säga att jag hade det jobbigt.
Men du sa det aldrig rakt ut…
Det gjorde jag. Kanske inte med exakta ord,
men du hade märkt det om du lyssnat. Jag gav dig…
Jag visste inte att det var så jobbigt att du ville ge upp förhållandet.
-Ja. -Jag visste inte det.
Jag är övertygad om att hon förstår hur allvarligt det här är nu.
Målet är att vi och vår familj har det så bra som möjligt.
Om jag var tvungen att göra så här för att det ska bli bra,
så är det för ett gott ändamål.
-Jag älskar dig. Förlåt. -Älskar dig också.
Jag är ledsen för vad du gick igenom, och att jag inte lyssnade på dig.
Jag ska jobba på vår relation och lägga allt annat åt sidan.
Vår relation och vår kommunikation är det viktigaste för mig.
-Tack. -Jag älskar dig.
Från och med idag är min relation med Danya ett tomt vitt papper,
så att vi kan börja skriva om vår historia.
Kan vi åka hem? Jag är trött.
-Jag kör hem dig, älskling. -Tack.
Jag har enorma nyheter till Bliss,
men han är utmattad efter det stora giget.
Det är nog inte läge för nyheterna.
Han ska först få komma hem och sova, så hittar jag rätt tillfälle att berätta.
-Jag längtar efter hemmet och barnen. -Jag vet. Jag också.
Idag ska Danya och jag, som vanligt, till Besties Café.
Safa bad att få träffa mig. Få se vad hon har att säga.
Bliss kom ju precis hem.
Berättade du?
-Ja, senare. -Okej.
Danya har en hemlighet.
Jag fick veta det först
för vi har konstant kontakt, men hon vill inte berätta det för nån.
Jag berättade allt. Ja, han vet det.
Ebraheem gissade min stora nyhet.
Jag berättade inget.
Det är mellan mig och min man. Han borde respektera mitt privatliv.
Jag tänker planera en kul dag med Bliss.
-Vill du följa med? -Ja. Behöver du fråga?
Vi kan åka till en spelhall denna vecka.
-Ta det lugnt bara. -Det vore trevligt.
Jag vet att Bliss och Ebraheem inte står på god fot.
Jag tänkte att det var läge att be Ebraheem komma med till spelhallen.
Då kan de prata ut om allt.
Idag träffar jag Ebraheem på Besties Café.
Jag måste prata med honom om honom och Hanna. Det räcker.
-Hej, Safa! Läget? -Hej! Läget?
-Borde jag ha klätt mig i ormkläder? -Denim klär dig.
-Inte läder, inte orm. -Fridfullt och fint.
-Och lekfullt. -Med ägg-glasögon.
Vi har en möjlighet för dig att vara en del av Besties Café.
-Okej. -Okej.
Vi vill bara veta om det är okej med dig och Zeina
att vi använder era namn i en cool marknadsföringsidé.
Du vet hur kaffet på olika kaféer har olika namn på storlekarna.
Jag tänkte på "Zeina" och "Safa".
-Vår dynamiska duo. -Gulligt!
-Du vet vilken du är, va? -Jag är den lilla.
Espresso, det är jag. Liten men mäktig.
Det är okej, men vi måste fråga Zeina.
Du kunde bli sams med henne och sen fråga.
Förresten, vad är det som pågår med varumärket?
Varumärket, som jag sa, skulle hon få som gåva.
Du gav det inte.
Det gjorde jag inte. Jag hann inte innan Hanna kom och förstörde allt.
-Det hänger inte ihop. -Jo då.
-Han måste be om ursäkt för sitt misstag. -Det är inte bra.
Ebraheem, glöm ditt ego en sekund. Det handlar inte om Hanna,
utan om dig och Zeina. Fixa det du hade fixat.
En gåva är en gåva. Oavsett vad.
Tar man en gåva tillbaka, får det följder.
Du borde ge gåvan för du gav ditt ord. En man som du håller sitt ord.
Hennes man måste bara be om ursäkt först.
Zeina och hennes man måste inse vem som bestämmer.
Ebraheem är bossen. Så enkelt är det.
Vet du vad? Ärligt talat är jag så trött på det här.
-Ni är båda mogna män. -Ja.
-Ni kan sätta er och prata. -Jag kan sitta.
Lägg aggressiviteten åt sidan.
Förbered honom på att han måste be om ursäkt, så han vet.
Jag vill inte behöva säga det. Det är allt.
Jag vet att han menar det han säger.
Om du inte förbereder Hanna, gör inget.
-Vi slösar tid. -Varna Hanna om vad han sagt.
Det är orättvist mot Zeina. Hon förtjänar inte det här.
Hanna och Ebraheem måste fixa det. Jag ska se till att ge dem chansen.
Vänta och se.
Lugna dig!
Idag är det min dag.
Dagen för eventet där jag tillkännager min skilsmässa.
Jag övervägde skilsmässan i fyra år.
När min skilsmässa blev slutgiltig var det dags att tillkännage det.
Det ser fantastiskt ut och man ser temat med fjärilarna.
Jag vill göra separationen offentlig, så jag bjöd in hela gruppen.
Vi ska på Mahiras event.
Jag återvände nyss från retreaten och mår jättebra mentalt.
Jag ser inte fram emot att träffa alla. Det säger jag bara.
-Helt enligt temat. Tack! -Varsågod.
Vad härligt!
Jag ser fram emot Mahiras event idag.
Ingen vet vad det handlar om,
eller varför hon ordnat det, förutom jag.
Jag hoppas att det blir kul och dramafritt.
Det är första gången vi träffas sen Mona Kattans fotografering.
Det är mycket spänningar och outredda problem.
Alla är på sin vakt mot varandra.
-Allt bra? -Lilla fjäril.
Du är fjärilen idag.
Herregud!
-Hej, raring. -Hej, älskling. Du är vacker.
Loujains närvaro eller frånvaro gör mig detsamma.
Hon existerar inte för mig.
Jag vill inte ha problem, varken med Zeina eller hennes man.
Men min sinnesfrid sker inte på bekostnad av min värdighet.
En riktig man skulle be om ursäkt.
Jag undviker att berätta för Hanna att Ebraheem endast ger mig mitt varumärke
om han får en ursäkt från Hanna.
Det kunde få honom att explodera.
Då skulle vi göra allt värre istället.
-Ingen fara. Det är okej. -Det var nära.
Det är ett ont öga. Allt som faller och går sönder är på grund av ondska.
Jag behöver en skyddande amulett.
Okej, då så…
Tack för att ni kom.
Jag vet att ni undrar varför jag bjöd hit er.
Som ni vet växte vi upp trollbundna av sagor om att leva lyckligt för alltid.
Men inte alla sagor slutar på det sättet.
Det har gått rykten. Min man har inte setts med mig på sistone.
Efter många, många minnen efter många, många kapitel,
och efter många försök att rädda äktenskapet,
så är jag ledsen att meddela…
-Varför är det så svårt? -Raring!
Min saga är över. Jag är officiellt skild.
Så, ja… Jag vet att… Oj, det är svårare än jag trodde.
Reaktionen överraskade mig.
Jag kunde inte säga det. Inte ens nu kan jag säga det.
Jag är…
Jag är skild. Herregud.
Jag har ont, men jag läker. Fråga mig inte hur.
Det är en berg- och dalbana av känslor, men jag är redo för det nya kapitlet.
Jag är redo att kräva vad jag förtjänar och är värd.
-Absolut. -Tack.
Skål för en ny början.
Mahira förtjänar ett nytt liv.
Hon förtjänar en klapp på axeln. Hon har haft det jobbigt.
Hon fick utstå mycket och var extremt tålmodig.
Bara hennes ansträngningar inte skulle gå till spillo.
Man ger allt för man vill inte mista sin familj.
Jag väntade i fem eller sex år.
Hon väntade i några år, för det är kvinnan som bär bördan och uthärdar…
Men ibland har en kvinna inget annat val än att skilja sig.
Hon har inget annat val.
Det är inget lätt beslut.
Man splittrar en familj, särskilt med barn.
Jag försökte få äktenskapet att fungera för mitt barn.
Jag tog beslutet att gå av samma orsak.
Jag kompromissade och offrade min värdighet
för att hålla ihop min familj.
Jag försökte ända till slutet.
Din dotter kommer att förstå, och det gör henne till en starkare person.
-Jag hoppas det. -Hon blir stolt.
Hur ska jag berätta det?
Jag är trött på att alla säger: "Du är så stark."
Jag vill inte vara stark, men jag måste.
Jag har inget val.
Ibland känns det jobbigt. Jag vill inte behöva vara stark längre.
En av de svåraste sakerna för alla kvinnor som går igenom det här är
att vara den perfekta mamman när livet bokstavligen rasar samman.
Ditt hjärta krossas, men du kan inte visa det.
Du måste vara en glad och omtänksam mamma, när du bara vill stanna i sängen.
Det är inte svårt för att du är svag. Ni delade många år.
Du växte upp med värderingar och du uppfostrades väl.
Du måste gå vidare.
Du kanske visar alla att du är starkare för att du inte förlitar dig på nån.
Nu kan du hänge dig åt din dotter,
och du kommer att se henne blomma på alla sätt.
Hoppas det.
Mahira hade ett djupt band med sin exman, och hon respekterade relationen.
Livet går vidare. Det stannar inte för nån.
Kom ihåg att allt händer av en orsak. Guds plan är alltid bättre.
Vi kan lära oss av alla erfarenheter.
Det är bättre att lära sig nu och inte slösa bort livet
utan att inse att förhållandet är osunt.
Det är svårt för det gör ont.
Jag går igenom samma sak, och jag känner medlidande.
När man pratar om ett förhållande som tagit slut,
pratar man inte bara om en person som lämnat ens liv,
man pratar om förlorade år.
Okej…
Gifta eller singlar, vi har alla haft förhållanden.
Idag vill jag bryta cirkeln.
Jag vill att ni skriver ner bagaget ni bär från ert förra förhållande.
Vi har alla haft misslyckade förhållanden.
Låt oss uppskatta det vi har gått igenom,
och samtidigt hjälpa varandra att börja om.
Bagaget från mitt tidigare förhållande är att jag struntade i de röda flaggorna.
Inga andra chanser i hopp om förändring. Folk förändras aldrig.
Nästa person jag är i en relation med ska inte ha toxiskt beteende.
Ingen respektlöshet.
Jag tvingar inte fram förhållanden. Tvinga inte känslor eller kärlek.
Låt det ske naturligt.
Att vara ärliga mot varandra är nyckeln. Ärlighet är allt.
-Och tillit. -Sant.
Jag har svårt att lita på folk. Folk är opportunister.
Jag var förut rädd för att prioritera mig själv och jobbet.
Men jag känner att Hassan uppmuntrar och stöttar mig
att fokusera på mig själv först.
Jag uppskattar det. Jag hade aldrig känt så.
Tack. Jag älskar dig.
Jag brukade alltid förminska mig.
Men ett av huvudskälen, annat än utseendet…
HANNA AZZI
…till att jag är med Hannoun är att han alltid är den första som gläds
för min framgång.
-Så gulligt! -Min älskade.
Jag är glad att det blev Hanna och jag.
Jag hittade nån som främjar min tillväxt, och vill att jag blir större och bättre.
Det man alltid ska ta med sig från förhållanden och allt,
är hjärtat och kärleken. Där blir allt bättre.
Därför är jag med den vackra damen framför mig.
Dagen efter att jag kommit hem gav Danya mig de bästa nyheterna.
Vi berättar sen när det är rätt tidpunkt.
När ni kom, såg ni bagage.
Vi ska ta det här, lägga det i väskan, och förhoppningsvis bryta cirkeln.
Att förstöra bagaget hjälper dem att bryta cirkeln.
Nu kör vi.
Det är ett sätt att släppa ut uppdämd ilska och negativa känslor.
Lägg pappret i väskan och ha sönder väskan.
Ursäkta mig! Jag ska ta ut min ilska på nån.
Jag är irriterad. Jag är inte bekväm.
Det är lite spänt.
Förstör bara bagaget.
-Jag måste gå. -Okej.
Jag gick innan de började krossa saker för jag hade ett annat åtagande.
Jag ville inte ens vara där.
Hejdå.
Kom igen.
Kom igen, Mahira.
Heja, Roz! Herkules!
Det kändes som att krossa mitt förflutna.
Jag var redo att släppa taget.
Det är mycket ilska i den här gruppen.
Jag kanske måste skicka hela gruppen på retreat till Kenya snart.
Nu går vi.
Jag släppte många saker från det förra förhållandet,
men det finns fortfarande saker att klara upp.
Hejdå. Vi ses.
Jag och Danya tar artigt farväl.
Ärligt talat ville jag inte ha att göra med den energin.
Farhana, vad hände på dejten med ditt ex?
-Han tar upp samma ämne. Jag är irriterad. -Kom över det. Släpp det.
Han måste inse att jag aldrig kommer att acceptera det.
Ni tänker fortsätta tjata om samma ämne.
Jag ansöker om vårdnad. Jag gjorde det inte innan. Jag gör det nu.
När vi ansökte om skilsmässa, ansökte vi inte om vårdnad,
för vi ville uppfostra honom tillsammans.
Men om jag måste ansöka om vårdnad, så gör jag det.
-Gör ett sista försök. -Vi får se.
De måste hitta en lösning för deras sons skull.
Gode Gud!
Får jag säga nåt?
Jag har haft så roligt med er, men jag åker om två dagar.
Jag vill gärna träffa tjejerna för att ta farväl. Vi ses innan jag åker.
-Vi grälar. -Nej, lyssna.
-Det är en del av det. -Ett villkor! Inget drama.
Jag återvänder till Los Angeles, så jag ville tacka dem över en tjejlunch.
Farhana, var är LJ?
-Hon gick. -Varför?
Vet inte, men jag ska fråga Jwana nåt.
Som vän bryr jag mig verkligen om Jwana, så när LJ stack, hittade jag ett tillfälle
att prata med Jwana om Monas fotografering.
På fotograferingen bad kameramannen LJ stå bredvid dig när han placerade oss.
Varför måste du protestera så högt framför alla?
-Du, i mitten, där bak? -Nej, inte här. Nån annanstans.
Kan du sluta? Varför lägger du dig konstant i?
Jag säger det snällt.
-Jag är trött. -Du ville inte prata.
Varför är du… Herregud!
Åh, Farhana!
Farhana irriterar mig inte bara nu, hon går mig på nerverna.
Jag är så less.
Jwana, om det är så mycket drama, varför är ni vänner?
Det är det jag inte förstår. Jag borde ha gjort slut på vänskapen.
-Vad gjorde hon? Berätta. -Jag är trött på det här.
Farhana har två väldigt goda vänner.
-De pratar inte med varandra. -Nej.
-Hon vill fixa det. -Vänta. Jag är ingen "vän".
Hon är din syster.
Jag fanns där för Farhana. Hon är som en syster.
Om min syster inte finns där för mig,
varför är hon då min syster?
Farhana, om du måste välja, vem väljer du?
Elefanten i rummet! Vi vill ha svar.
Det angår endast mig, Jwana och LJ.
Vad vi gör med vår vänskap har inget med andra att göra.
De ska inte lägga sig i för det börjar göra mig förbannad.
-Svara henne. -För mig kommer Jwana först.
Det vet hon. Min lojalitet och min vänskap är med Jwana.
Hon älskar dig mest.
Det första logiska som nån sagt ikväll.
Ja, men LJ borde vara här för det här samtalet,
för att se vad alla säger.
Bra sagt, Zeina.
Var modig, Farhana, och besvara frågan framför Jwana och LJ.
I slutändan är jag Farhana.
Ingen dikterar vad jag ska göra. Vi är inga barn.
Vi är inte barn, och därför ska vi ha starka åsikter.
Vi måste kunna bedöma folk.
Jag vet inte varför alla vill lägga sig i. Speciellt Zeina…
Hon vill nog att det blossar upp.
-Var är Mahira? -Precis.
Vad händer där ute?
Mahira lämnade bordet när vi pratade.
Vi tittade bakom oss, och hon låg på bordet.
Vi gick för att kolla till henne.
Herregud. Mahira, vad är det som pågår?
Nej! Kom igen.
Mahira börjar plötsligt sväva ovanför bordet.
Hon flyger i luften.
Det var symboliskt.
Jag flög som en fjäril.
Jag vill tacka Ahmed El Bayed. Alla vet redan vem han är.
Han kom från Saudiarabien för att erbjuda lite underhållning.
-Tack för att du kom, Ahmed. -Tack så mycket.
Det var en intensiv dag. Det blev mycket känslor.
Men jag mår bättre nu när min skilsmässa är offentlig.
Nu vet folk.
Jag är redo att börja ett nytt kapitel.
NYLIGEN SINGEL!
-Kör! -Kör!
I slutet satte jag mig i bilen, och jag kände mig tillfreds
och redo att börja ett nytt kapitel i mitt liv.
-Hej. Läget? -Bra. Läget?
Kan jag få en bowlingbana, tack.
-För två personer? -Två personer.
Jag och Danya ska på dejt till spelhallen.
Vi gör som innan när vi brukade gå ut, leka och ha kul.
Bara göra roliga saker som förut.
Då kör vi. Det är den här.
Det är den.
Överraskning!
-Jag har Ebraheem. -Oj! Har du en avec?
Vad händer? Jag trodde at vi hade en dejtkväll, men…
Ebraheem är här.
Vi tar en…dejtkväll med det tredje hjulet.
-Vet du varför jag bjöd in Ebraheem? -Varför?
Senast kändes det inte som att ni var bästa vänner.
Det var konstiga vibbar mellan er.
Jag skulle vilja att Bliss och Ebraheem blir sams och går vidare.
Jag önskar att vi kunde ha det som innan.
Vi har inte haft kul på länge.
Är ni okej? Är allt okej med er?
-Självklart. Han är min kille. -Ja. Ärligt talat förändrade resan…
-Han är som en ny man. -Helt ny.
Jag värdesätter det viktiga. Vår vänskap är viktigare än annat.
Jag känner Ebraheem, innerst inne har han det största hjärtat.
Men munnen är lika stor.
Allt är bra med Ebraheem, men nu har jag några gränser i mitt huvud.
-Du är bra. Du är det tredje hjulet. -Det tredje hjulet.
Det tredje hjulet?
Danya och jag är bästisar. Han är det tredje hjulet.
Hallå!
Titta…
Jag och Bliss har en väldigt speciell nyhet.
Ebraheem gissade det och han låter det inte vara.
Han tog det som ett skämt för att vi är vänner som konstant skojar.
Men ibland är det allvar.
Jag har inte sett Hamdah på länge.
-Är hon okej? Vad händer? -Det går inte så bra.
Va?
-Vad pågår? -Hon och min mamma grälade.
Va?
Det var mellan mig och henne, men mamma la sig i, för hon var där.
Min mamma såg oss gräla, och det var riktigt illa.
På sistone har min fru Hamdah och jag haft äktenskapsproblem. Vi pratar inte.
-Så ledsamt att höra. -Verkligen.
Ni har precis gift er. Ni älskar varandra.
Saken är den att det är svårt för oss att vara på samma sida.
Det var hjärtskärande.
Jag ville att han skulle vara lycklig.
Jag ville att relationen skulle funka för jag älskar dem.
Ni måste jobba på relationen, eller hur?
Vi har också haft upp- och nedgångar, men vi gav inte upp.
Gör ett försök att få det att fungera.
Ge inte upp ert förhållande än, okej?
Jag vill se dig le.
Jag gör vad som helst för att rädda mitt äktenskap med Hamdah.
Jag tar inte lätt på skilsmässa.
Men om det inte funkar är det inte meningen.
DEJT MED HASSAN KLOCKAN 20.00
ALLTID TILLSAMMANS
Idag ska Mona och jag äntligen ut på dejt på vår bröllopsdag.
Vi firar vårt andra år som gifta.
Jag täckte för ögonen för att överraska henne
med allt vi har förberett.
Vi dukade fram en middag mitt i vattnet.
Vi har ett stort hjärta, fyllt med rosor.
Det är hennes favoritsaker.
-Var är vi? -Här, Marshmallow.
Var är vi? Jag vill se.
Jag fattar inte att det redan är vår andra bröllopsdag.
Jag känner mig upprymd.
Jag gillar tanken bakom överraskningar, men jag vill veta vad det är.
Nån borde berätta för mig.
-Jag vill se. Visa mig. -Nej. Gissa lite.
Herregud! Det är så gulligt!
Det är så vackert och så romantiskt.
Ärligt talat, om han gör såna här överraskningar
när jag låter honom ta kontrollen…
Han får ta kontrollen.
-Älskling. -Älskar dig!
Jag är glad att du gillar det.
Det var kul att se Mona släppa taget lite.
Man kan inte kontrollera allt.
Jag har bestämt att göra av med saker
som jag inte har använt på över fyra eller fem år.
Alltid en början.
Du kommer nog att älska allt extra utrymme för vad du än vill göra.
Som vad?
-Som ett barnrum. -Ja?
Jag har också bestämt och bokat in i min kalender
att bli gravid i augusti till din födelsedag.
Det skulle inte bara stå i kalendern, utan även i hennes nedräkningsapp.
Förhoppningsvis går det som hon vill.
-Du skrattar. Jag är allvarlig! -Härligt!
Förra året diskuterade vi en tidpunkt för graviditeten,
men jag fick genomgå en operation.
Det har nu gått över sex månader, och det är tryggt att bli gravid.
Och då kan jag föda på min födelsedag.
-Eller hur? -Det låter härligt.
Att bli gravid på min födelsedag vore den bästa presenten nånsin.
Men man kan inte kontrollera sånt.
Allt är i Guds händer,
och jag är nöjd med när som helst och var som helst.
Så jag tror att innan det
borde vi försöka ha så många dejter vi kan.
-På ett hållbart sätt… -Hur då?
Boka in en dag i kalendern varje vecka.
Kalla det "dejttid". Jag sköter all logistik.
Vi kan nog enas om att varannan vecka planerar vi nåt,
och följande vecka en överraskning.
Vi är överens.
För första gången känner jag mig bekväm med allt.
Jag känner mig inte tvingad, utan redo
att planera för en bebis, släppa taget, även om saker, och förändra mitt liv.
Jag älskar dig. Ska vi dansa?
-Kom då. -Bjud upp mig till dans.
Det var en underbar kväll. Jag kunde inte ha planerat en bättre dejt.
Jag vill leva i det här ögonblicket så länge som möjligt,
och värna om det för alltid.
Mitt hjärta.
DUBAIS INTERNATIONELLA FINANSCENTRUM
Det är min sista dag i Dubai.
Jag bestämde mig för att äta lunch med tjejerna.
Jag bjöd in alla.
På sistone har jag umgåtts med min familj,
men idag har Roz en avskedslunch.
Jag tar gärna ett sista farväl.
-Jag är här. -Hej, raring.
Hur mår ni? Vad är nytt?
-Jag fattar inte att du åker imorgon. -Usch! Inte jag heller.
Flickor, för det första, tack så mycket för att jag fått ha så kul med er i Dubai.
Det har varit ett nöje. Tack, Mahira. Tack, Mona. Ni överträffade er själva.
Jag kommer att sakna Roz.
Det var så trevligt att ha henne här i Dubai.
Efter Mahiras tillställning,
såg jag rätt tillfälle att ställa Monas fråga inför LJ.
Det är bra att lägga alla kort på bordet,
och se hurdana folk egentligen är.
Safa, igår missade du ett event. Du borde ha varit där.
Du missade lite aktion.
-Vad har jag missat? -En diskussion vid bordet.
Sen satte Mona helt plötsligt nån på plats.
Det var en enkel fråga.
-Vad var frågan? -Det angår inte er. Varför ta upp det?
Zeina… Hon har inget bättre att göra än att skvallra.
Nej, men det är orättvist.
Jag känner att den här diskussionen borde ske framför LJ.
Det är dags för Mona att få det riktiga svaret på sin fråga,
med alla närvarande.
Händer nåt bakom min rygg?
Bara en fråga.
Mona frågade Farhana,
att om hon måste välja mellan dig och Jwana…
-Okej? -Det var spänning i luften.
Farhana försöker alltid få dig att prata med Jwana.
Okej, jag vill ställa dig frågan.
Vem skulle du välja mellan oss två?
Okej.
Ni står inte mig så nära som Farhana står dig.
Det är en helt annan situation.
Okej, men varför ens be henne välja?
Alla undrade nog samma sak, och det bara kom ut.
Jag var bara nyfiken. Jag hade inga onda avsikter.
Jag tolererar inte denna falskhet.
Om nån har nåt att säga, säg det nu och få det överstökat. Jag är less på det.
-Jag har nåt. -Säg det.
Jag tror att LJ och Jwana älskar varandra.
De är mycket sårade och borde prata om det.
Ledsen att säga det, men håll din åsikt för dig själv.
-Hon frågade. -Snälla. Nej, men säg inget om mig.
Kontrollfreak. Du vill ha kontroll över allt.
Du vill att alla är marionetter.
Hon har friheten att säga vad hon vill säga.
Jag vill att ni kommer överens.
Vi kommer aldrig att komma överens.
Det räcker! Jag avslutade vänskapen, och jag håller mig till det.
-Precis! -Det var jag!
Ditt ego står alltid i vägen.
-Låt mig inte prata. -Prata! Varsågod.
Du borde skämmas och vara förlägen.
Vill du ta upp det?
-Varsågod! Ta upp det! -Okej.
Loujain var min bästis.
Vi brukade sova i samma säng.
Hon pratade med mitt ex.
-Hon sa till Farhana… -Du ljuger!
"Jag gjorde det för att såra Jwana."
Inte sant. Jag är vän med honom!
Jag såg det, och flera personer berättade att Loujain la till mitt ex på sitt konto.
Hon erkände det, och hon har inga skuldkänslor.
Jag får vara vän med vem jag vill.
-Varför? Nej, det får du inte! -Håll käften!
Du säger inte så till mig!
-Hur har du mage att prata? -Det har jag!
-Vågar du sitta med oss? -Ja!
-Förrädare! -Du ljuger!
-Du saknar respekt, kultur och tradition! -Det är du som är lögnaren!
-Nu vet de ditt sanna jag! -Du är en lögnare!
Problemet mellan dem påminde mig om nåt jag gått igenom.
Jag blev förrådd många gånger av mina närmaste.
Jag vet hur ont det gör.
Jag ville inte bli påmind om det, så jag gick ut.
-Du hatar att jag är vän med honom. -Håll tyst!
-Du kan inget åt det! -Varför vara vän med honom?
Herregud! Tänk att hon kan tro att det är okej.
-Om ni inte låter mig prata… -Vänta. Låt oss lyssna.
-Om ni inte låter mig prata… -Prata.
LJ måste prata. Det finns två sidor av alla historier.
Ni måste respektera min sida av historien eller hålla er utanför. Helt och hållet.
Det är hennes sida av historien efter vad jag gjorde.
Hon glömmer vad hon gjort.
Jwana var som min syster, och jag älskade henne så mycket.
Men en gång var hon inte okej.
Hon behandlade mig illa, tilltalade mig fult.
Hon kontrollerade mig, och det har jag aldrig gillat.
Men en gång gillade jag en kille. Jag säger det inför alla.
Jag presenterade henne.
Hon går till honom och säger: "Den här tjejen gillar dig verkligen.
Akta dig, okej?"
Kan hon inte hålla tyst? Sen blev hon vän med honom.
-Det sårade mig. -Jag känner hans familj.
De är mina nära vänner.
Du visste att vi hade nåt.
Hon tror att hon kan göra som hon vill mot folk.
Hon tänker: "Än sen?"
Men om nån gör nåt mot henne, nej. "Öga för öga" sägs det ju.
Det blev mer än så.
Min vänskap med hennes ex är ingen flirt.
Det tillför inget till mitt liv.
Men jag ville orsaka dig smärta för att du gjort mig illa!
-Det är inte snällt. -Tack så mycket!
Det är ju hemskt!
LJ berättade sin sida.
Hon borde ha låtit bli.
-Så hemskt. -Det är illa.
Det är hemskt, men det hon gör är också hemskt.
Nu kan alla se hennes sanna jag.
Hon gjorde det mot sig själv. Ingen annan.
Kändes det illa efteråt? Ångrar du det?
Det är inte det. För fyra år sen var jag fortfarande som ett barn.
-Jag skulle inte göra så nu längre… -Men det jag gjorde… Herregud!
Det handlar inte om ålder, det handlar om förnuft.
Hjärnan är en gåva, men hon verkar inte använda sin.
Jag gjorde allt för dig. Allt!
Vad pratar du om? Vad menar du? Jwana, du var som min syster.
Precis!
Jag var som din syster och du gjorde så där!
Fan!
-Du måste be om ursäkt. LJ, snälla. -Nej! Hon erkänner inte att hon sårat mig!
Varför förstår ni inte? Hon sårade mig också på många sätt. Nej!
Självklart kommer de att vara helt: "Åh, Jwana. Du är så ledsen."
Ni är rädda för att säga ifrån.
Ni vet hur Jwana är. Ingen kan ta sig an henne. Ingen.
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä