Jeg gjorde alt for deg.
-Hva sier du? Jwana, du var som en søster! -Jeg kunne gjort… Nettopp!
Jeg var som en søster, og likevel gjorde du det!
-Du må be om unnskyldning. -Nei!
Hvorfor forstår dere ikke? Hun såret meg også på så mange vis!
-Ja, begge er såret. -Nei!
Jeg sa så mye, og ingen forstår meg.
Det er ugreit. Jeg har også følelser.
-Gjorde jeg noe galt? -Nei.
-Hun oppfører seg som om det er min feil. -Nei.
-Og nå vil hun unnskylde seg? -Nei.
-Så da er det greit? -Hent litt vann.
Det er ikke greit!
Det udyret!
Hvordan kan man såre en…
…som betød alt for deg
over noe så smålig?
Farhana, hvorfor er du ikke sint på henne?
-Hvorfor ta opp dette i dag? -Folkens!
Nå er det vårt problem?
Du bør ikke snakke med LJ hvis du er Jwanas nære venn!
Du er så falsk, Farhana!
-Ligg unna! -Du er så falsk!
-Ligg unna! -Hold fingrene unna trynet mitt!
Ikke prøv å splitte oss. Pell deg vekk! Ut!
Askepotts to onde stesøstre storkoste seg.
De elsker dramaet, og de skapte det.
Jeg ba henne unnskylde seg!
-Det er feil tidspunkt å… -Dette raker ikke deg.
-Ned med fingrene! -Ikke prøv å bli…
Farhana er redd for å miste Jwana på grunn av alle frynsegodene man får
som Jwanas venn.
Skal Farhana opprettholde sin ønskede livsstil,
trenger hun slike venner.
Jeg skjønner ikke hvorfor alle jentene blander seg inn i noe
som skjedde for fire år siden, uten dem? De kjenner ikke hele situasjonen.
Mange av jentene valgte selvsagt side. Jeg vil aldri fremtvinge et vennskap.
Vil du være min venn, må det være gjensidig.
Hvis ikke, står døra åpen.
De kan dra.
Det må ta slutt.
Hvordan har du det?
Hun må medgi at hun krenket meg også.
Det er ulike ting. Men du vet hva du gjorde.
Du hadde retten på din side, men nå har du størst skyld.
Innerst inne føler jeg virkelig at det hun har gjort mot meg,
ikke er noe jeg bare kan gi slipp på.
Da jeg hørte Jwanas side…
Jeg skjønner at Jwana såret LJ, men det rettferdiggjør ikke å såre henne tilbake.
For å være helt ærlig synes jeg du gikk over streken.
Gi henne først en oppriktig beklagelse, så sier du hva du følte.
Dere må ikke bli perlevenner, men kanskje? Kanskje dette kan repareres.
-Målet er ikke å bli venner. -Hun angrer ikke før du har beklaget deg.
Du vil nok føle deg bedre.
Jeg vil virkelig ikke såre folk sånn. Jeg er ikke en sånn person.
Det kunne jeg beklaget, bare for å legge alt dette bak meg.
-Jeg vil dra. -Vent litt.
Det var tøft for meg å se en som Jwana helt sønderknust.
Jwana skal dra.
Jeg drar til LA i morgen.
Og jeg forventet en litt annen lunsjstemning.
FAHAD OG SAFAS BOLIG
Og nå hoftene.
Motsatt side.
Fra ett bein til det andre. Ja.
Da jeg hørte om min manns treningsøkt med gutta,
ba jeg Zeina om nummeret til PT-en.
Jeg trener med Fahads PT. Jeg må vite nøyaktig hva som skjedde den dagen.
Pust inn. Ett sekund. Pust ut.
Og i tilfelle han liker blondiner,
la oss teste ham.
La oss se an reaksjonen.
Mannen min kunne ikke gå etter forrige økt med deg.
Han fortalte det? Han var ikke glad.
Ikke jeg heller.
Jeg skal undersøke alt.
Jeg må vite alle detaljene. Vi setter i gang.
Snakket han om meg mens dere trente?
-Nei. -Liker han lyst hår?
Han sa ingenting om hår.
Hvor mange sekunder så han på deg?
Nå må jeg sette meg.
-Jeg var nok en ubehagelig overraskelse. -Nevnte han ikke meg og barna?
Vi snakket ikke om noe privat.
Vel, Fahad, du sa ikke at du er gift. Du viste henne ikke bilder av barna.
Hva skal det bety?
-Hadde han giftering? -Så klart.
-Ja? OK. -Ja. Slapp helt av.
OK.
Du, hans kone, kan godt presse ham litt. Han trenger sårt et rutineskifte.
Han må få en sunn livsstil,
så det var viktig å få kontakt med PT-en, så jeg føler meg trygg.
Når jeg ikke kjenner kvinnen, blir jeg litt…
Men hvis jeg kjenner deg og du er grei, er alt bra.
Jeg forstår og er enig.
-Er du gift? -Nei, dessverre.
Vi slo opp fordi jeg fant ut at han var utro mot meg, så…
Skjønner du? Menn er farlige! Og tåpelige!
Jeg forstår uroen, men jeg har dårlige erfaringer selv.
Jeg hater menn som gir sine kvinner hjertesorg.
Jeg liker denne treneren.
Hun forstår hvorfor jeg gjør som jeg gjør. Dette er min type kvinne.
-Jeg liker håret ditt. -Ja?
-Takk. -Det inspirerte meg.
-Du er også blond. -Jeg trives som blondine.
Tro om min mann liker det.
-Se hvem som er her! -Hei.
Hei.
Står til?
Alt vel.
Vil du bli med?
Hvem er hun?
Barbie-jenta.
Safa?
Hva i huleste?
Hva går det av henne om dagen?
-Har du møtt min nye venn? -Ja, på trening. Men antrekket? Håret?
-Liker du det? -Nei, slett ikke.
-Likt. -Må du trene i høye hæler?
-Jeg fødte i høye hæler. Hva trodde du? -Vil du trene sånn, greit for meg.
Takk for treningsøkten, kjære deg.
Hun er min nye venn. Du vil se mye til henne.
-Fint. -Takk. Hyggelig å møte deg.
-Du er super. -Takk.
-Ses på trening? -Håper det.
Snakk med ham.
-Vi ses. Ha det. -Vi ses.
-Kan du hive parykken? -Nei.
Den er teit.
Hun fortalte alt. Dere småpratet. Du sa ikke at du var gift!
Vi møttes én gang, i mindre enn to minutter.
Ro deg ned.
Dette er for mye. Og hiv den teite parykken.
-Vær så snill! -Dette var for deg!
For meg? For hva? Dette er din egen usikkerhet, Safa.
Jeg liker Safa for hele pakken hun er.
Så at hun kan tro at jeg som ektemann ville like at hun gjør noe med håret…
Tåpelig. Hun kjenner meg bedre. Hun burde latt være.
Dette er ugreit. Du gjør meg beklemt igjen.
Fahad, jeg må kjenne henne for å stole på deg med en kvinne jeg ikke kjenner.
-Hun var uidentifisert. -Gjør som du vil.
Nå er hun identifisert!
Fint. men jeg er ikke interessert.
Trening er ikke noe for meg. Jeg begynner ikke å trene, tro meg.
Hva skal du gjøre med helsen?
Jeg gjør da endringer? Mat, kaloriinntak…
Mer må til. Tilstanden din er kritisk. Høyt kolesterol og blodtrykk.
Du er ikke frisk! Vi må fikse det.
Jeg er så urolig for Fahads helse. Det er min hovedprioritet akkurat nå.
Jeg må gjøre ham sunn.
-Er du ikke redd? -Hvorfor? Skal jeg leve i frykt?
Du skrev testamente.
For å vite at hvis, Gud forby, noe skjer meg, blir familien tatt hånd om.
Hvordan kan du tenke det? Jeg kan ikke forestille meg et liv uten deg.
Du må være der for oss.
-Ja, kjære. Jeg er jo det. -Du tar ikke dette alvorlig.
Dette er livet ditt. Livet vårt!
-Safa, ro deg ned. -Det er oss! Hva skulle vi gjort uten deg?
Fahad er min beste venn.
Fahad er alt for meg.
Da jeg forelsket meg i Fahad, så jeg for meg et liv sammen med ham.
Jeg kan ikke…
-Safa. -Jeg gir beng i alt det andre!
Jeg bryr meg om deg.
-Ro deg ned, da. -Og om barna våre.
Nei, Fahad. Slutt å be meg roe meg ned. Slutt!
Hjelper det å gråte?
Fahad! Slutt å spøke det vekk, for faen!
-Ikke avled samtalen! -Jeg spøker ikke.
-Nei! -Slapp av.
-Du gjør meg gal! -OK.
-Du sa du alltid vil være der for meg! -Hvis det hjelper å skrike, så skrik.
-Hvorfor er du så kjølig? -Jeg gjør de endringene. Ro deg ned!
Jeg roer meg ikke ned før jeg ser endringer!
-Jeg så deg spise brød i går. -Tullprat. Jeg spiste ikke brød.
-Du spiste ikke shawarma? Med brød? -I går? Nei.
Fahad…
-Det var glutenfritt brød. -Ikke lyv! Ta dette på alvor! Slutt å le!
Han må bare innse hvor viktig det er at vi fikser dette.
Jeg vil få ham til å ta det på alvor!
-Vi går. Kom, la oss gå inn. -Du er så kjølig.
-Så kjølig. -Jeg er ikke kjølig.
-Du er kjølig. -Slutt å si sånt.
I dag har vi en stille lansering av Dapper Daddy, pappas parfymemerke.
-Hva synes du om stedet? -Flott.
Nå er du kjendisen. Superstjernen.
Jeg har skapt dette merket for ham for å gi noe tilbake til ham,
og så han får sin første virksomhet.
Jeg har invitert gjengen for å feire med meg og støtte pappa på hans store dag.
Gratulerer med duften. Gratulerer.
-Hallo, hallo! -Står til?
-Bra. Står til?
-Takk som kom til pappas store kveld. -Står til? Alt vel?
Godt å se deg.
Jeg har ikke sett LJ siden krangelen mellom LJ og Jwana.
Og jeg følte at stemningen var litt anspent.
Da jeg kom til Dapper Daddy-lanseringen, følte jeg at alle var så dømmende.
Etter det som skjedde på Roz' lunsj, ser jentene i et annet lys.
Godt at det skjedde.
-Hei, folkens. Går det bra? -Hei.
-Hvor er Danya? -Hun kommer ikke.
-Nei! -Nei? Hvorfor?
-Opprørte du henne? -Nei, ikke jeg.
Danya følte seg ikke bra, så jeg sa: "Slapp av. Jeg stiller for oss begge."
Og det er jo noe av det et forhold handler om.
-Hei. -Står til?
-Hjertelig velkommen. -Verdens kuleste pappa. Står til?
Gud velsigne deg. Takk.
Hei.
Ting er fortsatt uavklart mellom meg og Ebraheem. Hanna vet ikke
at Ebraheems betingelse for å gi tilbake varemerket er at Hanna unnskylder seg.
Hva angår Ebraheem akkurat nå, så vil jeg bare se det an.
-Står til? -Står til? Alt vel?
-Hallo. -Hallo.
Hva skjer, trøbbel?
Jeg hilste på alle unntatt Hanna. For det ville betydd at vi er på g.
Men først må han si unnskyld.
Frem til Zeina får tilbake varemerket, er ikke Ebraheem og jeg på talefot.
Vi mangler Farhana?
Ja, er ikke hun på reise?
-Hun er i London. -Å, OK.
-Hvor er Hassan? -Jobbreise.
Mens jeg var i Kenya, fortalte Danya LJ om brevet.
Så kanskje LJ kan gi meg litt innsikt i hva hun egentlig tenker om det brevet.
-Går det bra? -Ja.
-Og med deg? -Ja, bra.
Tror du Danya fortalte Bliss om hva skjedde med LJ og Jwana?
-Jeg vet ikke. -Han virker uanfektet rundt henne.
Hva skulle han gjort?
-Jeg trenger et råd. -Fyr løs.
Danya fortalte deg om brevet jeg skrev til henne.
Men hva sa hun? Var hun opprørt? Går det bra?
For å være ærlig, føler hun virkelig at hun forstår deg bedre.
Men hun sa at på et tidspunkt holdt du på å gi opp forholdet.
La meg si deg noe av personlig erfaring.
Det fins ikke noe perfekt forhold. Det har aldri skjedd.
-Det vil alltid være krangling. -Ja.
Ikke la de små tingene komme imellom dere.
Bare ha stevnemøter og sånt med henne igjen.
Jeg prøvde faktisk, men hun dukket opp med Ebraheem.
-Virkelig? -Ja.
Hvis Ebraheem vil være med, bør det være Ebraheem og kona og Danya og mannen.
Man skal ikke trenge seg på.
Og noen ganger kan det skade forholdet.
Ta med kona eller bare la dem få litt tid sammen.
Si: "Nå vil jeg bare være sammen med deg, Danya."
Det skal jeg. Takk for praten.
-Du er en god venn. -Når som helst. Du også.
-Tusen takk. -Takk, Bliss.
LJ ga meg noen veldig gode råd.
Hun var jo også gift i sin tid.
Så hun forstår nok hva som skal til for å få et ekteskap til å fungere.
OK, tilbake til løvens hule.
Kom igjen.
Klar for kake, folkens? La oss skjære opp.
Hurra!
I tillegg til å være far og datter føles de er sammen om alt.
Han oppmuntrer og støtter henne alltid.
Gratulerer igjen. Måtte det bli mange flere dufter fremover!
Prisen for "beste datter" ville gått til Mona Kattan.
Hun er verdens beste datter.
Min kjære.
Takk for at dere kom.
-Jeg snakket med Ebraheem. -Ja.
Jeg sørger for at han og Hanna får pratet.
Siden onkel er her i kveld, vil nok Hanna og Ebraheem oppføre seg.
Så dette er en god anledning for forsoning.
-Det ville vært ufint om noe skjedde. -Ingenting skjer.
Snuppa…
-Nok er nok. -Ja.
Jeg fikser dette.
Jeg håper det ikke gjør vondt verre.
Hanna, kom hit litt.
-Jeg vil ta opp noe. -Hva da?
Jeg er i høyspenn.
Greit, karer.
Hanna.
OK.
Jeg fulgte med på avstand.
Jeg vil så gjerne at dette skal gå bra.
Jeg satt for langt unna til å høre hva de sa.
Jeg glad i dere begge. Dere er begge bra folk.
Vi vil hverandre godt. Men det som skjedde her forleden, var ikke bra. Det var fælt.
Hjertet hamrer, for jeg vil ikke at dette skal eskalere.
Jeg opptrer sjelden som fredsmegler.
Oftere lager jeg vel bråk.
Så det at jeg tar dette på meg, er noe jeg håper de verdsetter og respekterer.
Jeg vil aldri se noe sånt igjen.
Jeg vet hva som plager deg, og hva som trigget deg.
Jeg mente det ikke vondt. Så da Hanna ga inntrykk av at jeg gjorde det,
ble jeg rasende.
Uansett skal jeg bevare roen.
Jeg har like dyp respekt for Monas far som min egen far.
Zeinas søvnløse netter med uro og kontakt med advokater går innpå meg.
Og så spør man seg: "Hvorfor etterlot ikke Ebraheem dokumentene på kontoret?"
"Prøver han å få et overtak?"
Jeg ikke er fienden her. Jeg hadde kun de beste forsetter.
Men du fremstilte meg som slem, som jeg vil skade henne.
Han kjenner deg ikke.
Når det går så langt, og mine ord blir fordreid,
går jeg i forsvar. "Hva skjer her?"
Jeg skulle gi henne det uansett om du snakket med meg eller ei.
Jeg så på Ebraheem, og jeg så på uttrykket hans.
Han var roligere nå, og viste en viss grad av anger.
Derfor prøvde jeg å roe gemyttene.
Når jeg ser på deg, tenker jeg at du er en fin fyr.
Tror du vi kan legge dette bak oss?
Og ta et steg fremover?
Greit, bare han ber om unnskyldning.
-Ebraheem! -Jeg ber ikke om unnskyldning.
Seriøst? Skal det handle om hvem som sier unnskyld, og hvordan?
Jeg tenkte: "Zeina, nå er tiden inne."
Jeg sier unnskyld. Beklager å bryte inn, men det blir den eneste beklagelsen.
-Dette gikk så bra. -Ja.
Si nå: "Ebraheem, jeg kan ha overreagert."
-Du gjorde en feil, jeg reagerte. Du også. -Hanna, vent.
La oss ta hverandre i hånden og gå videre.
-Si at du ikke burde tatt det opp sånn. -Kan du innrømme det samme?
-Gjør det, så sier jeg det. -Han sier det.
-Du ser mitt synspunkt? -Ja. Men du ser vel også mitt?
La meg være den storsinnede.
-Jeg burde ikke ha reagert sånn. -Og jeg burde ikke reagert på det du sa.
Så søtt!
Jeg gir Ebraheem en ny sjanse. Det viktige er at Zeina får tilbake varemerket.
Fornøyd, Zeina?
-Er dette ditt verk? -Glad i deg. Deg også.
Marha. Takk.
-En stor byrde er tatt fra mine skuldre. -Det gjør meg glad.
EBRAHEEMS HUS
Maten er klar hvis du vil spise.
-Hva har du laget? -Livretten din! Mulukhiyah. Sprø kylling.
Wow!
Når mamma lager mat, fyller duften hele huset.
Det eneste som gir meg ro i sinnet.
Vil du ha ris?
Bare litt.
Du vet hva som skjedde mellom meg og Hamdah, mamma?
Jeg hadde tenkt å ta det opp.
Hun føler at dere er for lite sammen.
Hun føler seg alene. Hun føler at: "Han ringer for sjelden."
Hun er snill, men vil ha full kontroll over meg.
Det blir stadig verre.
Da Hamdah og jeg giftet oss, ble vi enige om å være sammen i helgene.
For jobben hennes er i Abu Dhabi, og jeg har et firma i Dubai.
Ekteskapet endret Hamdah. Ingenting jeg gjør, er godt nok for henne.
Mamma er her, så jeg ber om hennes råd basert på livserfaring.
Ikke alle ekteskap er perfekte. Man får opp- og nedturer.
Hun bor ikke her hele tiden.
Men når hun er her, bør du gjøre stas på henne.
Uansett hva jeg gjør, vil hun ha mer. Jeg er sliten.
Jeg tror ikke at jeg er lytefri. Jeg har mange feil.
Mannen har plikter, men kvinnen vil ha oppmerksomhet. Prøv å forstå mannen.
En kvinne skal støtte sin mann.
For å være ærlig, noen av gangene hun var her,
tilbrakte hun mer tid med meg enn med deg.
Hun er bare her hver helg. Du klarer det. Det er helt greit.
Jeg taper 10 000 dollar for hvert avlyste arrangement. Jeg må bygge nettverk!
Ebraheem og Hamdah har nok ikke tilbrakt nok tid sammen.
Jobben holder henne i Abu Dhabi.
Hvis de kan møtes på halvveien, ville nok det hjulpet i ekteskapet.
Hvorfor ikke invitere henne ut?
Hvis en jente tar et bilde med meg, får hun et stygt blikk.
Noe av det hun ikke liker at du gjør, som å omgås for tett med kvinner…
-Du må forstå noe. -Ja.
Si en fan vil ta et bilde med meg. Jeg kan ikke bare vende dem ryggen.
Hamdah største problem er at hun blir sjalu.
Hun vet at min livsstil handler om sosiale medier, nettverksbygging og å møte folk.
Jeg tok deg som du var. Hvorfor vil du endre meg?
Jeg tar passet og reiser bort.
Jeg er sliten. Jeg orker det ikke.
Så så.
Nei, jeg har fått nok. Jeg er på randen av sammenbrudd.
Jeg gjør alt jeg kan, men hun blir ikke fornøyd.
Kanskje oppsøke en rådgiver? Begge to, sammen.
Kan det være bedre å gå hver til vårt?
Nei.
Jeg vil ikke krangle. Jeg har hodepine.
Hun elsker deg, og du elsker henne. Det er det viktigste.
Moren min rådet Hamdah og meg til å snakke med noen. Få ekteskapsrådgivning.
Jeg var imot det.
Men jeg respekterer min mors råd og meninger. Så jeg gir det nok et forsøk.
Jeg skal gjøre mitt ytterste for å berge ekteskapet med Hamdah.
I forrige uke ble jeg invitert til London Fashion Week
av en veldig nær venn, Atelier Zuhra, for å være show-stopper.
Etter hjemkomsten fra London ville jeg ha en kinokveld.
Så jeg inviterte jentene på kino, unntatt Safa.
Zeina kom kjørende i en Ferrari. Hvor fikk hun bilen fra?
Det må jeg bare vite.
DU ER VÅR STJERNE
-Hei! -Hei!
Jeg trenger popkorn.
Er det ditt popkorn?
Har du bestilt?
Hvor er Mahira og Mona?
De var opptatt.
-Jeg trodde de kom. -Takk for at dere kom.
Jeg tenkte vi trengte litt avkobling.
-En scene vekk fra alt. -Ja.
Jeg vurderte andre ting også, men tenkte kino kunne være fint.
-Der kan vi jo ikke snakke! -Nettopp!
-Tenk at du ba meg! -Jeg ber deg alltid.
Ja, men noen ganger ber du meg og håper jeg ikke kommer.
-Så jeg overrasket deg i dag. -Som når da?
-Du snakket om henne. -Hva?
Du baktalte henne.
-Unnskyld? -Hva sa hun?
-Om bilen din. -Hva sa hun?
Hun spurte om bilen.
-Om den er kjøpt eller leid. -"Hvem ga henne bilen?"
Men du har jo en mann!
På vei mot kinoen så vi en Ferrari.
Farhana sa til meg: "Er det Zeina i bilen?"
"Hun må ha leid den eller lånt den av noen."
Du lurte på hvem som kjøpte bilen til meg?
-Om Hanna eller jeg kjøpte den? -Nei!
-Om jeg faktisk kjøpte den? -"Jeg har ikke sett Zeina i den bilen."
Når skal Farhana begynne å fokusere på det som betyr noe?
Vet hun ikke at jeg er fremgangsrik?
Google meg, Farhana.
-Man kan da spørre? -Hvorfor lurer du?
Safa snakker alltid om at alle leier biler, så jeg ville bare vite.
Jeg vil bare vite det fordi Zeina og Safa har det med å tråkke på andre.
De snakker om samarbeid og om at andre leier biler.
Så for en gangs skyld ville jeg spørre henne.
Kom, filmen har begynt.
Forresten, Farhana, denne er også min.
-Fint for deg. -Som bilen.
Så fint. Jeg elsker det.
LJ, sitt ved meg.
Best å sitte med Danya, for jeg er usikker på stemningen.
Jeg og Danya er nære venner.
Da jeg så Bliss på Monas fars parfyme-arrangement…
Ja? Hva sa han?
-Han var ikke fornøyd med daten. -Ikke? Det sa han ikke.
Han sa: "Det skulle bare være meg og henne. Men så kom Ebraheem."
Ikke vet jeg. Han virket bare ikke fornøyd.
-De kom ikke overens. -Hva skjedde?
De var sinte på hverandre på grunn av noe.
Så jeg ville overraske Marwan med Ebraheem.
Jeg følte at dette var noe som måtte fikses.
Jeg skjønner det jo.
Ugreit å ta med en tredjepart på date.
Bliss sa ikke at han ble sur. Nå som vi jobber med dialogen
vil heller høre det fra ham enn noen andre.
Jeg ble sjokkert.
Hva skjer, folkens? Utenomsnakk?
-Dere er så langt unna. -For sikkerhets skyld.
-Selvfølgelig. -Ja.
Nå begynner det!
Filmen startet!
BARBERER
Dette er en god dag å møte gutta, Salem og Ebraheem, og stusse skjegg og hår.
Marwan.
-Hallo, Salem. -Velkommen.
VELKOMMEN TIL FAMILIEN
-Hvor er vennen din? -Hvem? Ebraheem?
Hvem vet? Han har alltid slikt å føre.
Jeg hadde en datekveld med Danya.
Bare oss to, for å få kvalitetstid, men hvem dukker opp?
-Ebraheem. -Ebraheem.
-Nei! -Jo, jeg sverger.
Det er ikke til å tro.
Han lar meg ikke være.
Ebraheems handlinger er alltid uforutsigbare.
Jeg advarte deg tusen ganger.
Hvis du ikke sier fra, så ikke skyld på ham.
Jeg prøvde.
Ebraheem må snakkes til flere ganger.
Jeg er enig med Salem. På høy tid å si det rett ut.
"Du gikk for langt da du kom på daten."
Hvordan går det?
-Går det bra? -Ja.
-Står til? -Sjefen.
Kom.
Ebraheem, noe nytt?
Dere topper gjestelisten på lanseringen av mitt produkt som gjør folk ti år yngre.
Gjerne det. Det vil jeg ha.
Så nå er du ti år yngre?
-Ti år yngre. -Virkelig?
Bær over med ham.
Jeg fortalte Salem at jeg skulle gå ut med Danya, og gjett hvem som kom!
Jaggu var det Ebraheem!
Marwan, tror du virkelig jeg kommer om hun ikke ber meg?
Det er ikke min feil om han ikke vet hva kona bedriver.
Ikke skyld på meg for deres kommunikasjonsproblemer.
Danya ba deg komme på daten vår?
Jepp.
Selv om Danya ba deg, burde du avslått.
Du burde sagt nei takk. Men han ble med.
-Salem. -Hvis det var meg?
Jeg ville sagt: "Er du på date med din mann, så vær med ham."
Du er så klengete. Hva vil du ha fra ham?
På jobb er du partneren hennes, og på daten deres er du en torn i siden.
Hva vil du med dem? La ham være.
Jeg vil vite hvorfor han hver gang snakker på dine vegne?
-Han vet. -Han er høflig.
Hvorfor sa du ikke fra?
Jeg kan ikke be deg stikke!
-Sa du fra til kona, da? -Nei, det er min følelse.
Så du tar det bare opp med meg?
Jeg prøver å si at iblant kan alle være sammen,
men vi må også ha tid for oss selv.
Greit. Regelen er altså ingen dater med flere på slep?
Du tenkte det var en selvfølge med tre på date?
Jeg trodde jeg var med automatisk.
Ærlig talt tror jeg du må… Gi oss litt plass.
-Plass! Plass! -Vis litt fornuft.
Jeg gjør som jeg vil. Det er opp til meg.
Har du fortalt Salem de gode nyhetene?
Om hva da?
De gode nyhetene?
Etter Kenya-turen fortalte Danya meg en stor hemmelighet.
Og nå har Ebraheem nettopp tatt det opp foran Salem.
Håper det ikke er det han skal si.
-DJ Bliss. -Si det.
Jeg vet flere detaljer enn du vet.
-Om hva? -Og jeg visste det først.
-Om hva? -Om du skjønner.
-Aner ikke hva du prater om. -Husker du da du var i Kenya?
Gjett hvem som fikk alle detaljene først?
Nei, jeg fikk vite dem først.
Mens jeg var i Kenya, fant Danya ut
at venter barn.
Det er tidenes nyhet! Vi har ikke sagt det ennå.
Vel, jeg har ikke det.
Jeg håper inderlig at Ebraheems hinting om en hemmelighet eller noe han vet
ikke er det samme, for det skal han ikke vite.
Jeg snakket med Danya en dag. Hun sa at hun er kvalm hele tiden.
Straks hun sa det, sa jeg: "Jenta mi, du er gravid."
Jeg fikk vite det før mannen, for han var på reise.
OK, et hint.
Jeg skal gi hintet.
-Ebraheem! Vil du snakke for meg? -Nei da.
-Aldri mer femte hjul på vogna, sa vi! -Hva er greia med femte hjul?
Han dukker opp på dater, hopper på bord, lar munnen løpe.
Dagens lærdom er
at det fins rett tid og sted for alt.
Nå snakker Ebraheem som han vet om denne hemmeligheten.
Hvis han vet det, og det er det han snakker om,
kan bare én person ha røpt det. Dette er ute av kontroll.
Jeg ber Danya ta seg av det. Hennes bestevenn.
JOSETTE INTERNASJONALT FINANSSENTER
I dag skal vi på dobbeltdate. Hanna og Zeina, Fahad og jeg.
Det er alltid fint å ta igjen det tapte sammen.
Hallo. Jeg har savnet dere.
Vi har savnet dere.
Verdens beste selskap.
Ikke noe ego. Ingen dårlige hensikter.
Azziene og Siddiquiene er mer som familie.
Fahad, så du alle jentene som glante på vei inn?
-Hvilke jenter? -Jeg så ingenting.
-Tok du ikke med ei jente til ham? -For å gjøre ham sunn.
-Angående henne… -Hvem da?
-Treneren, Jovana. -Treneren. Ja.
-Hun er min nye venn. -Er hun?
Ja.
Hun kom hjem til oss og trente meg. Og hun er ei søt jente.
Tenk at hun gjorde det! Jeg lurte på hvorfor hun ba om nummeret. Nå vet jeg.
Hun forstår hvorfor jeg må gjøre alt dette,
og hvorfor andre damer bør ligge unna min mann.
Hun forstår det og er enig.
Hun skal innføre det i sitt neste forhold.
Da treneren kom, hadde hun blond parykk på seg.
Jeg måtte vite om han likte blondiner!
Han må komme i god form.
Han er i faresonen for å få slag.
-Ikke i faresonen. -Det var det legen sa.
Og han har høyt kolesterol.
Og veier 45 kilo mer enn han burde.
Dere vet alt dette.
Dere vet jo hvordan leger er. De sier rett ut
at skal du fortsette med denne livsstilen, får du slag. Så sånn er det.
Hva er planen, da?
Han skal få et inngrep.
Hvorfor et inngrep?
Jeg legger om til en sunn livsstil.
Hvorfor må du alltid gå så langt? Jeg skjønner ikke.
Safa ser nok ikke etter en enkel utvei.
Hun bare elsker og bryr seg nok om meg til å ville gjøre meg sunnere fort.
-Hva er dette? -Takk.
Den trøffelen ser god ut.
Veldig god. Vil du smake?
Fahad!
Fahad har vært på slankekur i 72 timer.
Hvorfor spiser du pasta? Du vet at det ikke er bra for deg.
Dette er en utskeielse.
-Ja, det er det. Her. -På dag tre?
Lar hun deg skeie ut nå?
Bare med maten.
Derfor tror jeg kirurgi er hans beste valg.
-Han har ingen… -Hei!
Slutt å våse.
Men pastaen hans ser nydelig ut.
Veldig god, faktisk.
Han forstår arabisk!
Han må jo forstå hvorfor jeg skaffer ham operasjonen.
Jeg er bekymret, og vil ikke at noe skal skje med ham.
Jeg føler meg så hjelpeløs.
Inngrepet kan være noe som vil hjelpe ham.
Det virker logisk.
Jeg ville så gjerne ha deg med på kino.
Hvilken film?
Farhana var filmen, kjære.
Hun så at jeg ankom i Ferrarien.
Hun sa tydeligvis til Jwana:
"Zeina i en Ferrari? Hva gjør Zeina i en Ferrari?"
Unnskyld?
"Tro om den er hennes, eller om hun har leid den."
Det er sykt.
Jwana stilte henne til veggs. Jeg kunne ikke slutte å le!
Hvorfor forstår hun ikke at hardt arbeid faktisk kan utrette noe?
Hun er smålig.
Det er slemt. Hun har jobbet hardt. Det er en bragd!
Hvorfor ikke si "gratulerer" og være normal?
Hun har kranglet med meg det siste året.
Hun har fått helt oppheng i at jeg sa hun hadde lånt en veske.
Jeg kjøpte aldri noen Birkin-veske før vi giftet oss.
Hun må virkelig forstå at livet ikke bare handler om disse dumme tingene.
Hvordan kan vi gi henne en lærepenge?
Vi må drite henne ut.
-Vi skal på Ebraheems arrangement. -Vi også.
Ja? Hun skal. La oss tenke.
Farha og Marhas idémyldring.
-Vi klekker ut noe. -Jeg har det.
"Birkin i en støvpose"-situasjonen skal ta slutt.
Jeg har en strålende idé. Og du må fikse problemet med bilen.
Da gjør vi det.
MARWAN OG DANYAS BOLIG
Hei.
-Hei. Står til? -Står til?
-Her er favorittdrinken din. -Du er best. Tusen takk.
Etter dagen på barbersalongen med Ebraheem der han begynte å plapre
bestemte jeg meg for at vi må si det til barna.
For man vet aldri. Kanskje Ebraheem sier det til ungene mine!
Så la oss si det i dag.
Her om dagen Farhana inviterte oss på kino.
Og før filmen begynte, sa LJ at på Monas arrangement
sa du at du var opprørt over at Ebraheem kom på datekvelden.
Jeg var ikke opprørt, men jeg syntes det var merkelig.
Jeg stilte spørsmål ved det. Det var en datekveld, så hvorfor kom han?
Da jeg nevnte det, sa han at du inviterte ham.
Jeg inviterte Ebraheem, for du, jeg og Ebraheem hadde ikke fått satt oss ned
og skværet opp og kommet på bølgelengde igjen.
Jeg tenkte: "La oss rense luften med Ebraheem",
sørg for at dere forsones, så får vi det bra.
Her om dagen ba jeg Ebraheem og Salem med meg til Beats and Cuts.
Og så hinter han om at du er gravid foran Salem.
Han sier: "Fortell ham nyhetene." Og: "Jeg fikk vite det først."
Du vil ha det til at kona mi fortalte deg det før meg, foran Salem?
Det er både så frekt og så feil.
Alt er en spøk for ham.
Jeg var svært opprørt over Ebraheem. I denne delen av verden
kunngjør vi ikke graviditeter før etter første trimester.
Så jeg ville ikke ta det opp. Dette er ikke dine nyheter, Ebraheem.
Bare Bliss og jeg får dele det.
Mens du var i Kenya, ble jeg veldig kvalm. Jeg har kastet opp og var uvel.
Ebraheem fikk det med seg, og sa: "Kanskje du er gravid."
Jeg sa det aldri noensinne.
Han antok det, og jeg var ikke sikker. Jeg sa: "Ikke gjør dette til en greie."
"Det må ikke spres før jeg har sagt det til Marwan."
Ja.
Jeg er faktisk litt skuffet. Han visste om det før selv jeg visste det.
Jeg må kvele det i fødselen før han sier det til alle.
Hva skal vi gjøre?
Du må snakke med ham. Du kan ikke trekke deg.
Be ham holde tett om det. Gjør du ikke det, sier han det til alle.
Gjør han det, er ikke vi venner lenger.
Jeg skal snakke med Ebraheem på arrangementet hans.
Hvis Ebraheem bare turer frem og røper til gjengen
at jeg er gravid selv om jeg har sagt fra, vil det få store følger for vennskapet.
-Klar til å si det til barna? -Ja. Zayed! Meera!
Dette har jeg gledet meg til siden jeg fant ut at Danya var gravid.
Mamma og pappa har noe å fortelle.
-Er dere klare? -Ja.
Kan dere holde noe hemmelig? Lillefingerløfte, folkens. Kom igjen.
-Dere får ikke si det til noen. -Greit.
-Hemmelig! Ikke si det til noen. -Klare? Vet du hva "hemmelighet" betyr?
Ja, at man ikke får si det til noen.
Fortell mamma hva en det er, så hun forstår.
-Så hun ikke sier det til noen? -Si det til onkel Ebu.
Takk.
En femåring og en treåring forstår konseptet med å holde på en hemmelighet.
Danya, ta lærdom fra dem.
Og når du snakker med bestevennen din, Ebraheem, overbring det til ham.
Jeg har noe her som jeg vil vise dere.
-Klare? -Ja.
Hva er dette?
Vet dere det?
Mammas mage.
Mammas mage?
-Vet dere hva mamma har i magen? -En baby.
-En baby! Tenke seg til? -Ja!
Vi vet det alt.
Du store…
-Mamma sa det? -Ja, og hun viste meg bildet.
Herregud!
-Zayed! -Holdt hun det ikke hemmelig?
Nei!
Du viste meg dette bildet.
-Jeg bare… -Mange takk!
Har du sagt det til alle?
Du sa det til barna før meg?
Jeg var jo så uvel, og de ville vite hva som feilte meg, så jeg måtte si det.
Helt i orden, men si nå fra, da!
Her prøver jeg å overraske barna mine,
og så sier du ikke at du har fortalt dem det?
Det var mamma.
Greit. Jeg er ikke sint. Jeg er glad vi venter barn.
Og jeg er glad mamma fortalte det. Men dere må bli glade!
På "tre" klatrer dere opp på sofaen, hopper rundt og sier: "Vi skal ha barn!"
-Vi skal ha barn! -Vi skal ha barn!
Vi skal ha barn!
-Vi skal ha barn! -Kjæresten min!
Vi skal ha barn!
Vi er gravide!
HABTOOR-PALASSET
I dag gleder jeg meg veldig til lanseringen av mitt nye produkt.
Det er "Rejuvenation", et prosjekt jeg har jobbet med i et år.
Produktet vil gjøre deg ti år yngre.
Hei. Gratulerer med lansering.
-Står til? -Hei. Så flott du er.
-Hei! -Hei!
Vi skal støtte Ebraheems nye foretak, og er begeistret på hans vegne.
-Står til? Gratulerer. -Tusen takk.
Hva skjer her?
Dagens arrangement handler om foryngende behandling uten invasive metoder.
-Noe vi alle elsker. -Ja. Vi lanserer et anti-aldringsprodukt.
-Pille eller maskin? -Pille.
…bevege seg rundt?
-Kan jeg snakke med deg? -Ja.
Bliss sa at Ebraheem hintet om graviditeten min,
så jeg må minne Ebraheem om å verken hinte eller snakke om graviditeten min.
-Hva skjer? -OK…
Husker du da jeg sa deg noe, og la til: "Ikke si det foran resten av gjengen"?
Marwan sa at du antydet det foran Salem.
-Det var opprørende. -Danya, nå må du spole tilbake.
-Demp deg. Ingen andre må vite det. -Spol tilbake. Han begynte.
"Hvorfor ødela du daten?" Du sa ikke at det var en date.
-OK. -Du ba meg bli med.
-Så han begynte. -OK.
Han angrep meg foran Salem. Så sa jeg: "Jeg vet ting du ikke vet."
Ikke for å irritere ham, bare å fortelle ham:
"Mens du er i Kenya, prater jeg med min beste venn, din kone."
"Hvorfor få meg til å høres ut som en fremmed?"
Gir det mening?
Bliss vet ikke at Ebraheem alltid har en respons.
Jeg har en skarp tunge. Jeg var som en bror for Danya før de ble gift.
Ebraheem, akkurat nå er det bare du, Bliss og jeg som vet.
Ingen fler i gjengen må vite det.
-Slutt å hinte! -Greit.
Vil jeg dele det, er det mine nyheter. Ingen andre skal si det.
-Jeg vil ikke si det. -Jeg har ikke sagt noe ennå. Jeg prøver.
-Dette er alvor! -Neida. Jeg lover.
Hvis noen spør, ikke si noe.
-Jeg lover. -Lover du?
Lås dem.
-Vi går og koser oss. -Kom.
Ebraheem er mann for sitt ord. Han sprer det ikke, det betyr for mye for meg.
Som sagt: Når jeg er klar, sier jeg det til alle.
Skal vi gå inn eller ikke?
Vi venter på at alle kommer, så går vi inn sammen.
I dag har Ebraheem et arrangement. Jeg er glad Hanna og Ebraheem har skværet opp.
Gleder meg til å se alle!
-Hei! -Står til?
Og samtidig har jeg en liten overraskelse til Farhana.
Hallo!
Det hun sa om Ferrarien, falt ikke i god jord. Jeg glemmer ikke hvordan det føltes.
Er hun en spøkefugl, kan jeg også være det.
Jeg er så lei av Farhana og dette Birkin- og støvpose-dramaet.
Er det så nøye? Spis det i deg.
Jeg skal dukke opp med en Birkin i støvpose, og jeg skal stå i det.
-Gratulerer! -Takk.
Hva? Safa, hva er dette?
Hei!
Stilig veske.
Jeg ville bryte ut i latter.
For en markering!
-Fin? -Veldig!
Jeg er en trendsetter!
For en taper!
For det første gjorde hun narr av meg. Og nå vil hun gjøre det til en trend!
Jeg forstår meg ikke på den jenta. Oppmerksomhet betyr visst alt.
Skal hun liksom være trendsetter?
-Liker du den? -Jeg vet ikke hva det betyr.
Det skal være en ny stil.
På tide å få slutt på dette. Så da gikk jeg med den.
OK.
Jeg tror hun gjør narr av Farhana. Det er mitt syn.
-Skulle ønske du hadde sagt fra. -Jeg glemte det!
Alt moteriktig blir ikke en trend. Skal det bli en trend, må du ta eierskap.
Jeg blir med.
Da Farhana ikke reagerte på Birkin-greia, tenkte jeg: "Siden vi først står her…"
"La meg overraske henne også!" En dobbel overraskelse.
Her forleden lurte Farhana på om jeg eide Ferrarien jeg kom kjørende i.
Det lurte hun veldig på.
-Hun ringte meg og spurte. -Virkelig?
Ja. Jeg var usikker, og ville vite det.
Slapp av, Zeina. Du er ikke den eneste med Ferrari her. Ro deg ned.
-Jeg har en overraskelse. -OK.
Jeg vil at du skal ha en Ferrari
med samme farge som min, og håper at det vil inspirere deg…
-Samme det. Kødder du? -…til å en dag eie din egen Ferrari.
Så søtt! Men nei takk. Jeg trenger den ikke.
Det at hun tok seg bryet kvelden i forveien med å skaffe en rekvisitt,
sier mye om henne. Hun er en husmor som kjeder seg, ikke en forretningskvinne.
Du snakker alltid om samarbeid, så jeg ville vite det.
-Folk kan eie ting hvis de jobber hardt. -Ja, så jeg spurte.
I fjor spurte du gullsmeden om jeg har konto.
-Det har jeg aldri gjort. -Om smykkene mine er lånte.
Hun overdriver.
Hun vil fremstille meg som om det er jeg som går rundt og sladrer om henne.
Men jeg gjør ikke det. Jeg sier alt rett ut.
-Jeg mente det aldri vondt. -Hvorfor anta noe sånt?
Fordi jeg aldri har sett deg i den bilen.
Når du kommer med slike bemerkninger, får det meg til å føle
at du ikke anerkjenner at jeg jobber hardt.
Jeg vet du jobber hardt. Og det er du som alltid bemerker og prater om andre.
Jeg sier ting rett ut.
Hvis jeg låner noe, sier jeg gjerne: "Jeg lånte den."
Alle hakket på henne. Stakkars!
-Og så… -Vi tar det ikke her.
Vi går inn og prater senere.
Alle angriper Farhana i dag.
Jeg grep Farhanas hånd og tok henne ut av situasjonen.
Jeg tok brodden av den.
Jeg registrerte den i ditt navn!
Det var en spøk. Jeg trodde Farhana skulle le, men det gjorde hun ikke.
Det var nok en lærepenge.
-Det var ikke pent. -Nei, vennen. Vent litt.
Går det bra, Danya?
Danya overreagerte.
Jeg så det som en spøk.
Først gjør hun narr av støvposen min, og nå poserer hun?
For å vise at hun er taperen, verdens største taper!
Så begge vil slenge dritt?
Hvem bryr seg?
Jeg er opprørt.
Det de gjorde, var slemt.
Hvorfor spør hun folk om jeg leier eller eier bilen, og hvem som betalte for den?
Hun må gi seg med det der.
Jeg tar ikke parti, men Farhana tar feil.
Du ringer og spør folk om andres eiendeler, men vil ikke høre responsen?
Det er ugreit.
Når jeg får en Ferrari, blir det toppmodellen.
-Ikke den skranglekassa. -Farhana, nok.
Safa og Zeina skal alltid tråkke på meg.
Det tillater jeg ikke lenger.
Hvorfor så sjokkert over Safa og Zeina? Du bør være sjokkert over Ebraheem.
-Hvem støtter han nå? -Han er falsk om dagen.
-Han bare betrakter… -Det er ikke greit.
Kanskje hun ville forstå om jeg viste det.
Dette er et proft arrangement, så jeg prøver å ta brodden av det.
Ligg unna. Zeina og Safa, ikke kom nær meg!
Farhana, hvis du ter deg sånn, kan du dra.
Sånt sier man ikke.
-Jeg sier hva jeg vil. -Vil du krangle med meg?
Fire personer angriper henne hos deg. Få slutt på det!
-Men hun vil krangle med meg. -Still opp for venner.
-Du er falsk. Jeg liker det ikke. -Du slenger dritt foran alle!
Du ringer alle støtt.
Hun får som fortjent. Punktum.
-Er hun vennen din? -Så klart.
-Hvorfor lar du alle angripe henne? -For det ikke er min kamp!
-Hun er din venn. -Det er ikke min kamp!
Jeg forsvarte alltid Farhana. Men når Farhana fremprovoserer krangler
og forventer at jeg går i bresjen… Nei, snuppa.
Du satte deg og så på.
-Du må forsvare henne. -Du gjør vondt verre.
Bliss vil leke helt. Han vil vise at han hever seg over det.
Alt mulig.
Jeg dro henne ut. Hvis noen stilte opp for henne, var det meg.
Ebraheem må velge side med mer omhu og vise sin lojalitet oftere.
Ti mot én! Det er galt!
-Vilt! Ingen forsvarte henne! -Jeg forsvarte henne foran deg og ham!
Bliss, slutt å fremstille meg som den slemme, for jeg er ikke det.
Hvis dette fortsetter, vil du miste meg.
Tekst: Nicolai Herzog