«ЛА НІНЬЯ» МІЖНАРОДНИЙ ФІНАНСОВИЙ ЦЕНТР ДУБАЯ
Я все для тебе робила.
-У сенсі? -Та я б… Усе!
-Ти була мені як сестра! -Я хотіла зробити… Отож!
Тому що я була для тебе як сестра, а ти так учинила!
-Ти мусиш вибачитися, Ел-Джей. -Ні!
Чому ви не розумієте? Вона завдала мені стільки болю!
-Знаю. Вам обом болить. -Ні!
Я стільки сказала, а мене ніхто не розуміє.
Це недобре. У мене теж є почуття.
-Я щось не так зробила? -Ні.
-Вона поводиться так, ніби я винна. -Ні.
-Ще й «вибачається» тепер. -Ні.
-Ніби так можна. -Принесеш їй води?
Так не можна!
Скотина!
Навіщо кривдити людину…
яка була для тебе всім,
через дрібну помсту?
Фархано, чому ти не неї не образилася?
-Навіщо лізти в цю тему? -Люди!
Тепер це наша проблема?
Не спілкуйся з Ел-Джей, якщо ти справді подруга Джовани.
Ти фальшивка, Фархано!
-А ти не втручайся! -Ти така фальшивка!
-Не лізь! -Геть від мене!
-Не ставай між нами. Відвали! -Геть!
Дві злі зведені сестри Попелюшки повеселилися.
Їм до смаку драма, вони її створили.
Я сказала їй вибачитися зараз.
-Зараз не час бути… -Замовкни. Це не твоя справа.
-Пальцями не тицяй! -Не намагайся стати…
Фархана боїться втратити Джовану,
бо вочевидь є чимало переваг
у дружбі з Джованою.
Щоб Фархані продовжувати цей спосіб життя,
їй потрібні такі друзі.
Не знаю, чому
всі ці дівчата раптом залучені до цього.
Чотири роки тому їх не було поруч.
Вони навіть не знають про ситуацію.
Звісно, багато дівчат обрали чийсь бік.
Я ніколи нав'язуватиму дружбу.
Хочеш дружити зі мною — хай це буде взаємно.
Не хочеш — двері відчинені.
Можна піти.
Це має закінчитися.
Як почуваєшся?
Вона теж має визнати, що погано вчинила.
Це різні речі.
Ти знаєш, що зробила.
Правда була за тобою, але тепер ти винувата, бо ти так учинила.
Чесно, глибоко в душі
я справді відчуваю, що її вчинок щодо мене
я не можу простити й забути.
Коли я почула Джовану,
Я розумію, що Джована образила Ел-Джей,
але завдавши болю у відповідь,
це не виправиш.
Якщо дуже чесно, я думаю, ти переступила межу.
Я думаю, ти маєш щиро перепросити, а потім поговорити про почуття.
Ви можете не одразу стати подругами. Але це можливо.
-Може, ні. -Або зрозумієте, що це можна виправити.
Дружба — не мета.
-Але вона не відчує сорому… -Не знаю.
…доки не вибачишся ти.
-Не знаю. -Тобі стане легше.
Я справді не хочу так ображати людей.
Я не така.
Я б за це вибачилася,
лише щоб закрити цю главу.
-Я хочу піти. -Зовсім трішки.
Мені було дуже важко побачити таку людину, як Джована,
у такому розбитому стані.
Джована йде.
Завтра я їду в Лос-Анджелес.
Чесно кажучи, я думала, що цей обід буде зовсім іншим.
БЛИСК ДУБАЯ
МАЄТОК ФАХАДА Й САФИ
А тепер стегна.
В інший бік.
З однієї ноги на іншу. Так.
Коли я дізналася про похід мого чоловіка в зал із хлопцями,
я взяла номер особистої тренерки в Зейни.
Я тренуюся з тренеркою Фахада.
Мені треба точно знати, що сталося того дня.
Вдихни. Затримай на секунду. Видихни.
І на випадок, якщо йому подобаються білявки,
я його перевірю.
Я перевірю його реакцію.
Після цієї вправи…
-Ага. -…чоловік ледь ходив.
-Він розповідав? Він був незадоволений. -Я теж.
Я про все дізнаюся.
Мені треба знати всі деталі. Почнемо.
Він говорив про мене на тренуванні?
-Ні. -Казав, що білявки гарні?
-Ні, про колір волосся нічого. -А скільки секунд на тебе дивився?
Я краще сяду.
Він був неприємно здивований, що я там.
І не казав про мене й дітей?
Ні, ми не говорили про приватне.
Фахаде, ти не сказав їй, що одружений
і не показав їй фото дітей.
Як так?
-Обручка була? -Так, звичайно.
-Була? Добре. -Так. Не хвилюйся.
Гаразд.
Як дружина ти можеш його підштовхнути.
Бо йому справді треба трохи змінися.
Йому треба оздоровитися,
тому мені було дуже важливо зв'язатися з тренеркою,
щоб мені було комфортно.
Просто коли я не знаю жінку, я трохи…
Та якщо я знаю тебе, ти мила й усе добре, то гаразд.
Я розумію і підтримую.
-Ти одружена? -На жаль, ні.
Ми нещодавно розійшлися,
бо я дізнався, що він мені зрадив.
Отакі чоловіки! Жах! Вони дурні!
Я розумію стурбованість, бо, на жаль, маю поганий досвід.
Чесно, ненавиджу, коли чоловіки розбивають серця жінок.
Тренерка мені дуже подобається.
Вона розуміє, чому я роблю те, що роблю,
такі жінки мені до серця.
-Твоє волосся красиве. -Справді?
-Дякую. -Я теж надихнулася.
-Але ти теж білява. -Мені подобається блонд.
Цікаво, чи чоловік оцінить.
-А це хто тут? -Привіт.
Привіт.
Як справи?
Усе добре.
Приєднаєшся до нас?
А це хто?
Барбі.
Сафо?
Якого біса?
Не знаю, що це вона задумала.
-Знаєш мою подругу? -Бачив.
У спортзалі. А що за вигляд?
Що з волоссям?
-Тобі подобається? Слухай. -Ні.
-Ми однакові. -Ти тренуєшся на підборах?
Я народжувала на підборах. А що?
Якщо хочеш так тренуватися, ну добре.
Хай там як, люба. Дякую за тренування.
Це моя подруга. Маю надію її бачити.
-Це добре. -Дякую. Радий знайомству.
-Ти чудова. -Дякую.
-Побачимося в залі. -Маю надію.
Поговори з ним.
-До зустрічі. Бувай. -Бувай.
-Можеш позбутися перуки? -Ні.
Це дурість.
Вона все розповіла. Ви говорили. Ти не сказав, що одружений.
Ми раз бачилися, менше ніж дві хвилини.
Тобі б заспокоїтися.
Ти надто наполеглива. І зніми дурну перуку.
-Будь ласка! -Це ж для тебе!
Це було для мене? Нащо? Це якісь твої комплекси, Сафо.
Сафу я люблю за все, чим вона є.
Тож навіть її думка,
що треба щось зробити з волоссям,
що я б хотів цього як чоловік…
Це смішно. Вона ж мене знає. Не знаю.
Не треба було.
Це неприємно. Я знову в незручній ситуації.
Фахаде, я маю її знати,
щоб довіряти тобі поряд із незнайомою жінкою.
-Це ж невідома жінка.! -Роби, що хочеш.
А тепер відома.
Добре, але мені нецікаво.
Спортзал не для мене.
Я не піду тренуватися в спортзал, це точно.
Що ти робитимеш щодо здоров'я?
Я вношу зміни, так? Моя їжа, споживання калорій, мої…
Треба більше, бо ти в критичному стані.
У тебе холестерин, високий тиск. Ти нездоровий. Це треба виправити.
Я дуже хвилююся за здоров'я Фахада.
Зараз це мій пріоритет номер один.
Щоб він був здоровим.
-Тобі не страшно? -Ти хочеш, щоб я жив у страху?
Ти написав заповіт.
Бо я не хочу стресу, і якщо зі мною щось станеться, у сім'ї все буде добре.
Що це за думки?
Я не уявляю свого життя без тебе.
Я хочу, щоб ти був із нами.
-Так, люба. Я є, еге ж? -Ти не сприймаєш це серйозно.
Це твоє життя. Наше життя.
-Сафо, заспокойся. -Фахаде, це ми. Що б нам робити без тебе?
Фахад — мій найкращий друг.
Фахад — мій світ.
І коли я закохалася у Фахада,
я бачила себе з ним до кінця життя.
Я не…
-Сафо… -Це лайно, мені начхати.
Ти мені дорога.
-Боже. Заспокойся. -Я дбаю про дітей.
Ні, Фахаде. Годі мене заспокоювати. Досить!
А сльози тобі допоможуть?
Фахаде, мені потрібно, щоб ти перестав жартувати
-чи міняти тему розмови! -Я не жартую.
-Ні! -Розслабся!
-Я так здурію! -Гаразд.
Ти обіцяв завжди бути зі мною.
Якщо від крику тобі стане легше, кричи.
Чому ти такий байдужий?
Я роблю зміни. Заспокойся.
Я не заспокоюся, поки не побачу зміни.
Я бачила, як ти вчора їв хліб.
Я не їв хліба. Не кажи дурниць.
-Ти не їв шаурму? З хлібом? -Учора? Ні.
Фахаде…
Вона безглютенова.
Годі брехати, сприйми це серйозно! Не смійся!
Я хочу, щоб він зрозумів,
наскільки важливо це виправити.
І я хочу, щоб він серйозно це сприймав.
-Ходімо. -Ти такий байдужий.
-Дуже. -Я не байдужа людина.
-Тобі холодно. -Годі казати все це.
ГОТЕЛЬ «СО», ЦЕНТР ДУБАЯ
Сьогодні ми святкуємо невеличкий запуск лінії «Ошатний Тато».
Парфуми мого батька.
-Як тобі це місце? -Чудово.
-Гарно. -Ти знаменитий. Суперзірка.
Я створила цей бренд для нього на знак подяки йому,
а також як його перший бізнес.
Я запросила всіх на святкування, аби підтримати тата в його важливий день.
Вітаю з пафумами. Вітаю.
-Привіт! -Як ти?
-Добре. Як справи?
-Дякую… -Рада знайомству. Вітаю.
-…що завітала. -Як справи?
Радий зустрічі.
Це моя перша зустріч з Ел-Джей
після сварки між нею і Джованою.
І я відчувала, що ситуація була трохи напружено.
Коли я приїхала на презентацію парфумів, мені здалося, що всі мене засуджують.
Після того, що сталося на обіді Роз, я по-іншому дивлюся на всіх дівчат.
Я рада, що це сталося.
-Привіт. Як ви? Усе гаразд? -Привіт.
-А де Данія? -Вона не прийде.
-Не може бути! -Ні? Чому?
-Ти її засмутив? -Ні, це не я.
Данія недобре почувалася,
і я сказав: «Не хвилюйся. Я буду там за нас обох».
Бо саме такими мають бути стосунки.
-Усім привіт. -Привіт.
-Вітаю, дорогий. -Найкрутіший тато в світі. Як ви?
Божих благословень. Дякую.
Привіт.
Ми з Ібрагімом ще не ладнаємо. Я досі не хочу казати Ханні,
що Ібрагім висунув умову, щоб повернути мені торгову марку.
Що Ханна має вибачитися.
Що стосується Ібрагіма,
я чекаю, що станеться далі.
-Як справи? -Як ти, бро? Усе добре?
-Привіт. -Привіт.
Як справи, бідокуре?
Я привітав усіх, крім Ханни.
Бо якщо привітаю, значить, усе добре.
Але ж недобре — він не вибачився.
Поки Ібрагім не поверне Зейні марку «Я і є компанія»,
я з ним не розмовляю.
Бракує Фархани, так?
Вона кудись поїхала, так?
-Вона в Лондоні. -Гаразд.
-А де Хассан? -У відрядженні. Ага.
Коли я був у Кенії, Данія розповіла Ел-Джей про лист.
Я подумав, може, Ел-Джей допоможе мені зрозуміти,
її почуття щодо того листа.
-Усе добре? -Так, чудово.
-Як ти? -Справді? Добре.
Думаєш, Данія сказав Бліссу, що сталося між Ел-Джей і Джованою?
-Я не знаю. -Бо він із нею нормально спілкується.
А що він має робити?
-Мені потрібна порада. -Так, кажи.
Данія сказала тобі про лист, який я їй написав.
Що саме вона сказала?
Вона була засмучена? Чи спокійна?
Якщо чесно, вона справді гадає, що тепер краще тебе розуміє.
Але вона сказала, що був момент, коли ти думав розірвати стосунки.
Я розповім дещо з особистого досвіду.
Ідеальних стосунків не буває.
Такого не існує.
-Завжди будуть суперечки. -Так.
Не дозволяй цим дрібницям розірвати ваш зв'язок.
Поговоріть один на один, Сходіть на побачення…
Так. Я пробував, до речі, а вона прийшла з Ібрагімом.
-Справді? -Так.
Якщо Ібрагім хоче бути з ними,
то там мали бути Ібрагім і його дружина й Данія з чоловіком.
Третіх зайвих я не розумію.
І іноді це може зіпсувати стосунки.
Або приведи дружину, або дай їм час побути разом.
Скажи Данії: «Я хочу провести час удвох».
Так, скажу. Дякую за розмову.
-Дякую. Ти добра подруга. -І ти добрий друг.
-Дякую. -Дякую, Бліссе.
Ел-Джей дала мені чудову пораду, чесно.
Вона теж була одружена.
Я впевнений, що вона розуміє,
що потрібно для успішного шлюбу.
Гаразд, ходімо назад у лігво лева.
Ходімо.
Добре. Усі готові до торту? Розріжемо торт.
Ура!
Вони не лише батько й дочка,
можна відчути, що вони партнери у всьому.
І він завжди поряд і підтримує її.
Ще раз вітаю.
Хай буде ще багато ароматів!
Має бути нагорода найкращій доньці, яку треба вручити Моні Каттан.
Вона дочка номер один у світі.
Моє серденько!
Дякую, що прийшли.
-Я говорила з Ібрагімом. -Так.
І я зведу його з Ханною поговорити.
Я подумала: сьогодні тут є дядько.
Тобто Ханна й Ібрагім поводитимуться добре.
Я подумала, що це найкращий час їх примирити.
-Було б грубо, якщо щось трапиться. -Ні. Нічого не буде.
Люба.
-Досить є досить. -Так.
Я все виправлю.
Дуже сподіваюся, що вибуху не буде.
Ханно, підійди-но.
-Я хочу поговорити. Ходи. -Що таке?
Я зачаїла подих.
Добре, хлопці.
Ханно.
Гаразд.
Я вирішила спостерігати здалеку.
Я дуже хотіла, щоб це спрацювало.
Я сіла подалі від них, але так, щоб їх чути.
Я люблю вас обох. Думаю, ви обоє дуже хороші люди.
Гадаю, ми бажаємо найкращого одне для одного.
Але сталося дещо недобре.
Це було жахливо.
У мене серце тріпотить,
бо я не хочу загострень.
Зазвичай я не миротворець.
Зазвичай я збурюю проблеми.
Отже, сам факт, що я беру на себе ініціативу,
сподіваюся, оцінять і поважатимуть.
Я не хочу знову бачити щось подібне.
Знаю, чому ти засмучений. І знаю, що тебе зачепило.
Я не бажав зла.
Ханна описав це так, ніби в мене були погані наміри,
мене це засмутило.
Що б не було, я зберігатиму спокій.
Я поважаю батька Мони так само, як поважаю власного батька.
Я бачив, як Зейна не спала ночами,
непокоїлася й говорила з адвокатами, і нервував.
Тож виникло запитання: «Чому Ібрагім не залишив папери в офісі?
Він шукає власної вигоди?»
Але зрозумій, Ібрагім вам не ворог. Клянуся, мої наміри чисті.
А ти зобразив мене злим, ніби я хочу їй нашкодити.
Він тебе не знає.
Але коли я так завівся,
усе так перекрутилося і я захищався, я думав: «Агов, а що відбувається?»
Поговорили б ми чи ні, я все одно збирався віддати їй марку.
Я дивився на Ібрагіма, на його обличчя.
Звісно, він був спокійнішим. Спостерігалося певне каяття.
Тому я старався залишити все спокійним.
Якщо чесно, я дивлюся на тебе й відчуваю, що ти добрий.
Чи можемо ми залишити це позаду?
І зробити новий крок?
Я не проти, якщо він перепросить.
Ібрагіме!
-Слухай…. -Я не перепрошу.
Серйозно? Ми зависли на тому, хто в кого і як перепросить?
Я сказала собі: «Зейно, настав час».
Я перепрошу.
-Чекай. -За втручання.
І це єдине вибачення, його досить.
-Гадаю, усе було добре. -Було.
Принаймні скажи: «Так, Ібрагіме, я переборщив».
Я зреагував на твою помилку.
-І ти зреагував. -Ні, Ханно.
-Помиримо вас. -Потиснемо руки й рушимо далі.
Визнаєш, що марно ти так сказав?
Визнаєш, що марно ти це зробив?
-Ну зроби це. Тоді і я скажу. -Він скаже.
-Ти розумієш мою точку зору. -Так. І ти також розумієш мою.
Я буду щиросердішим.
-Я не мав так реагувати. -І я не мав реагувати на твої слова.
Як мило!
У цей момент
я вирішив дати шанс Ібрагіму.
Головне, щоб Зейна повернула собі марку.
Щаслива, Зейно?
Це все ти.
Ні, я люблю тебе. І тебе теж.
Марха. Дякую.
Це великий тиск, який із мене знято.
Я щаслива.
БУДИНОК ІБРАГІМА
Ібу, їжа готова, якщо ти голодний.
-Що у нас? -Ти це любиш, молохія.
І є хрустка курочка, лише для тебе.
Овва!
Я знаю, що, коли мама готує, аромат наповнює весь будинок.
Лише тоді я відчуваю спокій.
Хочеш рису?
Зовсім трохи.
Мамо, ти знаєш, що сталося між мною і Хамдою?
Я хотіла поговорити про це.
Вона думає, що ти замало буваєш із нею.
Вона самотня. Вона відчуває:
«Він замало дзвонить».
Вона хороша. Але так. Хоче мене контролювати.
З кожним днем усе гірше.
Коли ми з Хамдою одружилися, ми домовилися кожні вихідні бути разом.
Бо вона працює в Абу-Дабі, а в мене бізнес у Дубаї.
На жаль, Хамда змінилася після весілля.
Що б я не робив, їй замало.
Моя мама поруч.
Мені потрібні її поради й життєвий досвід.
Не кожен шлюб ідеальний.
Будуть злети і падіння.
Вона не живе тут постійно.
Але коли приїде, зроби для неї щось особливе.
Що б я не робив, вона хоче більшого. Я втомився.
Визнаю, я не ідеальний. Роблю багато помилок.
У чоловіка є обов'язки, а жінці потрібна увага.
Зрозумійте чоловіка.
Жінка має підтримувати чоловіка.
Якщо чесно, інколи, коли вона була тут,
вона більше часу була зі мною, ніж із тобою.
Вона приїжджає з Абу-Дабі лише на вихідні. Ти міг би. Це не жах.
Скасувавши захід, я втрачу 10 000 доларів. Треба розвиватися. Так треба, мамо.
Гадаю, Ібрагім і Хамда
проводять замало часу разом.
Вона працює в Абу-Дабі.
Якщо обоє підуть на поступки,
гадаю, це дуже допоможе їм у шлюбі.
Чому б не запросити її кудись?
Якщо зі мною сфотографується дівчина, вона дивиться вовком.
Їй дещо не подобається,
наприклад, якщо ти близько до жінок.
-Зрозумій і мене. -Так.
Приходить прихильниця сфотографуватися. Я не можу просто втекти.
Найбільша проблема з Хамдою — вона ревнива.
Моя дружина знає, що мій стиль життя —
це здебільшого соцмережі, зв'язки й знайомства з новими людьми.
Я прийняв тебе, яка ти є, але ти мене хочеш змінити?
Я візьму паспорт і поїду геть.
Я просто втомився. Я не так не можу.
Усе гаразд.
Справді. Ну годі.
Я на межі колапсу.
Я роблю все, що можу, але вона все одно не щаслива.
Може, вам треба звернутися до сімейного психолога.
А не краще просто піти різними шляхами?
Ні.
Я не хочу сперечатися. Уже голова болить.
Але вона кохає тебе, а ти — її.
І це найважливіше.
Мама порадила нам до когось звернутися, як-от до сімейного психотерапевта.
Чесно кажучи, я був проти.
Але я поважаю мамині поради й думку.
Сподіваюся, я спробую.
Мій шлюб із Хамдою —
я зроблю все й навіть більше, щоб його врятувати.
Минулого тижня
мене запросили на Лондонський тиждень моди
мої дорогі друзі, «Ательє Зухра», представити центр колекції.
І зараз, після повернення з Лондона, я вирішила влаштувати вечір кіно.
Я запросила всіх дівчат у кіно, крім Сафи.
Зейна приїхала на «Феррарі».
Звідки ця машина?
Мені цікаво.
ТИ НАША ЗІРКА
-Привіт! -Привіт!
Мені потрібен попкорн.
Це твій попкорн?
Ви замовили?
-Фархана Боді. -Де Махіра й Мона?
Вони були зайняті.
-Я думала, прийдуть. -Справді?
Дівчата, дякую, що прийшли.
Я подумала, що нам треба розслабитися.
-Подалі від усього. -Так.
Я розглядала й інші варіанти, та вирішила, що кіно — це добре.
-Так, де ми не можемо говорити! -Так!
-Дивно, що ти мене запросила. -Як завжди.
Так, але іноді ти запрошуєш, сподіваючись, що я не прийду.
-Тож я тебе здивувала. -Коли? Наприклад?
-А ти ж про неї говорила. -Га?
Ти погано про неї говорила.
-Що? -Що вона казала?
-Про машину. -Що вона казала?
Вона питала про машину.
-Купила я машину чи орендувала? -«Хто купив їй машину?»
Кажу: у неї є чоловік.
Дорогою в кіно ми бачили «Феррарі».
Фархана спитала мене: «Це Зейна в тій машині?
Мабуть, вона її орендувала чи в когось позичила».
Тобі було цікаво, хто купив мені машину,
-чи це я, чи Ханна? -Ні!
Чи я її взагалі купила?
Я сказала, що не бачила цього авто в Зейни.
Коли Фархана вже почне думати про те, що дійсно важливо?
Вона не знає, що я успішна?
Загугли мене, Фархано.
-Чому не спитати? -Навіщо тобі знати?
Бо Сафа завжди говорить, як усі орендують машини,
тож я хочу знати.
Я просто хочу знати, бо Зейна й Сафа
завжди принижували інших,
говорили про домовленості, про те, що інші орендують машини.
Я подумала, що цього разу я її можу спитати її.
Ходімо, фільм почався.
До речі, Фархано, ця сумка теж моя.
-Добре. -Як і машина.
Чудово. Класно.
Ел-Джей, сядь зі мною.
Краще сісти поруч із Данією, бо я не певна щодо атмосфери.
Ми з Данією дуже хороші подруги.
Коли я говорила з Бліссом на презентації парфумів батька Мони…
Ага. Що він сказав?
-Що незадоволений побаченням. -Справді?
А мені не сказав.
Він сказав: «Мали бути лише я і вона,
але прийшов Ібрагім».
Я не знаю. Мені здалося, що він не дуже задоволений.
-Вони не ладнали. -Що сталося?
Вони через щось образилися один на одного.
І я зробила сюрприз Марвану — привела Ібрагіма.
Я вважала, що це потрібно виправити.
Але я розумію.
Узяти третього зайвого на побачення — жерсть.
Блісс не сказав, що засмучений. А ми працюємо над спілкуванням.
Краще було би почути це від нього, а не від когось іншого.
Я була шокована, чесно.
Що там у вас? Розмови наодинці?
-Ви так далеко відсіли. -Трішки, про всяк випадок.
-Сто відсотків. -Так.
-Ось, почалося. -Подруго!
Фільм почався!
ПЕРУКАРНЯ
Гарний день, щоб зустріти хлопців,
Салема й Ібрагіма.
Підправимо бороди й зачіски в барбера.
Марване.
-Привіт, Салеме. -Вітаю тебе.
ВІТАЄМО В СІМ'Ї
Де твій друг?
-Хто? Ібрагім? -Ага.
Хтозна. Він завжди десь щось робить.
Я зустрічався з Данією,
ми з нею мали провести час разом,
а хто з'явився?
-Ібрагім. -Ібрагім.
-Ні! -Так, присягаюся.
Кошмар!
-Він не відчепиться. -Йой!
Дії Ібрагіма, чесно кажучи, завжди непередбачувані.
Я попереджав тебе тисячу разів.
Якщо ти про це мовчиш, не звинувачуй його.
Я намагався.
Говорити з Ібрагімом треба не раз.
Я згоден із Салемом. Гадаю, час, просто йому сказати.
«З'явитися на побаченні — це перебір».
Як справи?
-Добре? -Так.
-Як справи? -Бос.
Ходи.
Ібрагіме, розкажи, що нового?
У мене скоро подія, і ви перші гості в списку.
Запускаю продукт для омолодження на десять років.
Дай мені такий, будь ласка.
І ти скинув десять років?
-Так, десять років. -Он як?
Це пояснює його витівки.
Я розповідав Салему про побачення з Данією,
і тут: «Угадай, хто прийшов!» Сюрприз!
А це Ібрагім!
Марване, ти думав, я прийшов би
без її запрошення?
Якщо він не знає, що робить його дружина,
це не моя провина.
Якщо ви не вмієте спілкуватися,
не звинувачуй мене.
Данія запросила тебе на моє з нею побачення?
Так.
Ти все одно мав би відмовитися.
Треба було сказати «Ні, дякую». Але він прийшов.
-Салеме. -Що б я зробив, так?
Я б сказав їй: «У вас побачення — будь зі своїм чоловіком».
Ти причепився до нього. Що тобі треба?
Ти її партнер на роботі
і на побачення з ними ходиш, ти їм як колючка в горлі.
Що ти від них хочеш? Облиш його.
Я хочу знати, чому він щоразу говорить від твого імені?
-Бо знає. -Він ввічливий.
Чому ти мені не сказав?
Як: «Іди геть, у нас побачення»?
І їй не сказав? Ти говорив з нею?
Це моя думка.
А, ти лише мені це кажеш.
Я хочу сказати, що буває час усім нам бути разом,
але є і наш особистий індивідуальний час.
Гаразд. Відтепер правило — не бути третім зайвим.
Ти думав, третій зайвий на побаченні — нормально?
Я думав, я прийшов як завжди. Автоматично.
Якщо чесно, ти мусиш дати нам трохи спокою.
-Спокій! -Це ж розумно, бро.
Я роблю, що хочу. Я вирішую. Я маю таку свободу.
Ти розповів Салему про хороші новини?
Про що?
Які хороші новини?
Коли я повернувся з Кенії, Данія розповіла мені велику таємницю.
І тут Ібрагім щойно підняв цю тему перед Салемом.
Маю надію, це не про те, що я думаю.
-Діджей Блісс. -Скажи.
Я знаю більше подробиць, ніж ти.
-Про що? -І я дізнався першим.
-Про що? -Якщо знаєш, про що я.
Я не знаю.
-Пам'ятаєш, ти був у Кенії? -Так.
То хто знає про все ще до тебе?
Власне, ні. Я реально перший знав.
Коли я був у Кенії, Данія дізналася, що
в нас буде ще одна дитина.
І це найкраща новина.
Ми ще нікому не казали. Ну, я нікому не казав.
Але зараз я дуже сподіваюся,
що натяки Ібрагіма на цю таємницю чи щось, що він знає,
це не про те, бо він не повинен знати.
Якось я розмовляв з Данією, і вона поскаржилася на постійну нудоту.
Коли я це почув, я сказав їй: «Подруго, ти вагітна».
До того, як дізнався її чоловік, бо він подорожував.
Гаразд, підказка.
Я дам підказку…
-Ібрагіме! Ти за мене говоритимеш? -Ні.
-Ти адвокат? -Просили не бути третім зайвим.
Ну не знаю, чи це те саме.
Він ходить на чужі побачення, стрибає на столи, забагато патякає.
Сьогоднішній урок:
для всього є свій слушний час і своє слушне місце.
Зараз Ібрагім говорить так, наче він знає про цю таємницю.
І якщо він знає і дійсно говорить саме про це,
то ясно, хто йому сказав.
Це вже занадто.
Скажу Данії. Хай розбирається. Це її ліпший друг.
«ЖОЗЕТТ» МІЖНАРОДНИЙ ФІНАНСОВИЙ ЦЕНТР ДУБАЯ
Сьогодні у нас подвійне побачення. Ханна і Зейна, Фахад і я.
Ми завжди раді поговорити й провести час разом.
Привіт. Я скучила за вами.
І ми за вами скучили.
Це найкраща компанія друзів.
Ніякого его. Ніяких поганих намірів.
Аззі й Сіддікі радше схожі на сім'ю.
Фахаде, бачив, як на тебе дивилися дівчата, коли ми прийшли?
-Які дівчата? -Я нічого не бачив.
-А не ти привів йому дівчину? -То ж задля його здоров'я.
-До речі, про неї… -Про кого?
-Тренерку, Йовану. -А, тренерка. Так.
-А що? -Ми тепер подруги.
-Справді? -Так.
Вона приходила до нас і тренувала мене.
І, чесно кажучи, вона дуже мила дівчина.
Шок, що вона це зробила.
Я гадала: чому вона питає її номер? Тепер ясно.
Вона розуміє, чому я мушу все це робити,
і чому жінки не повинні бути поруч із моїм чоловіком.
Розуміє і погоджується.
Вона й сама так учинить у наступних стосунках.
-Коли приходила тренерка… -Так.
…вона вдягла біляву перуку.
-Я мусила знати, як йому блондинки. -Чому?
Він мусить бути у формі.
Він буквально на межі інсульту.
-Це не межа інсульту. -Так сказав лікар.
У нього холестерин.
І він на 45 кіло важчий, ніж мав би бути.
Та ви ж розумієте.
Знаєте, які лікарі це роблять. Кажуть вам,
що якщо продовжити такий спосіб життя,
то станеться інсульт. Ось і все.
Гаразд, то який план?
Він зробить операцію.
Чому операцію?
-Почну зі здорового способу життя. -Операцію.
Чому ти все доводиш до крайності? Я не розумію.
Думаю, це не означає, що Сафа шукає легкий вихід.
Просто вона любить і дбає про мене так, що хоче бачити здоровішим якнайшвидше.
-Що це? -Дякую.
З трюфелями гарна страва.
Дуже смачно. Скуштуєш?
Фахаде!
Фахад 72 години тому сів на дієту.
Навіщо ж їсти пасту? Ти ж знаєш, що тобі це шкодить.
Тобі можна обманну порцію.
-Це вона і є. Ось. -На третій день?
Вона вже дозволяє тобі обман?
-Це щодо їжі. -Їжі.
Тому я і кажу: операція — найкращий вибір,
-бо в нього немає… -Агов!
Не кажи дурниць.
Але якщо чесно, паста в нього на вигляд смачна.
Вона справді смачна.
Він розуміє арабську!
Він мусить зрозуміти, що я відвезу його в хірургію.
Я хвилююся за нього й не хочу, щоб із ним щось сталося.
Я почуваюся безпорадною
і думаю, що принаймні операція може йому допомогти.
Як на мене, логічно.
Люба, я б дуже хотіла щоб ти прийшла на той кіновечір.
Що був за фільм?
Замість фільму — Фархана, люба.
Вона побачила, що я на «Феррарі».
Тому, я так розумію, сказала Джовані:
«Що? Зейна у "Феррарі"»? Що Зейна робить у "Феррарі"?»
Перепрошую?
І далі: «Цікаво, чи це її машина, чи вона її орендувала».
Очманіти!
Потім Джована поставила її на місце. Я не могла стримати сміху.
Чому вона не розуміє, що якщо багато працювати,
то можна досягти чогось у житті?
Бо дріб'язкова.
Це грубо. Вона ж за це гарувала.
Це досягнення.
Чому не привітати, як нормальна людина?
Вона б'ється зі мною весь останній рік.
Вона вже з глузду їде із тим:
«Сафа сказала, що моя сумочка позичена».
Знаєш, що я до весілля не купувала жодної сумки «Біркін»?
Вона мусить зрозуміти,
що життя — це не лише всі ці дурні речі.
Гаразд, що нам робити? Як провчити її?
Треба якось її розлютити.
-Ми йдемо на вечірку Ібрагіма. -Так.
Так? І вона теж. Подумаймо.
Фарха-Марха: мозковий штурм.
-Придумаймо щось. -Я знаю.
Я поставлю крапку в історії про «Біркін» у чохлі.
Для себе я маю бездоганну ідею.
А ти виправ біду з машиною.
Так і зробимо.
БУДИНОК МАРВАНА Й ДАНІЇ
Привіт.
-Привіт. Як справи? -Як ти?
-Я приніс тобі улюблений напій. -Ти найкращий. Дякую.
Після того, що сталося в перукарні з Ібрагімом,
оскільки він патякає,
я вирішив поговорити з Данією і сказати дітям.
Бо Ібрагім може й дітям розповісти
раніше, ніж я їм скажу.
Розповімо сьогодні дітям.
Фархана нещодавно запросила нас у кіно.
І перед початком фільму
Ел-Джей сказала мені, що на вечірці Мони
ти сказав їй, що засмучений,
бо Ібрагім прийшов на побачення.
Не те щоб я засмутився, але мені це здалося дуже дивним.
Я не зрозумів. Я думав: «У нас побачення. Чому він тут?»
А він сказав, що це ти його запросила.
Я дійсно запросила Ібрагіма,
бо надто давно ти, я і Ібрагім мали змогу поговорити,
усунути розбіжності й переконатися, що ми на одній хвилі.
Я і подумала: треба навести мости з Ібрагімом,
щоб ви з Ібрагімом ладнали
і все було добре.
Позавчора я запросив Ібрагіма й Салема до Beats and Cuts.
І там він перед Салемом почав натякати, що ти вагітна.
І каже: «Скажи йому про новини».
А ще каже: «Я перший дізнався».
Показує перед Салемом, що моя дружина сказала йому раніше, ніж мені?
Це надто грубо й некоректно.
Він думає, що все на світі — жарт.
Мене дуже засмутили дії Ібрагіма.
У цій частині світу
не оголошують про вагітність на ранніх термінах,
до кінця першого триместру.
Тож я б не хотіла піднімати цю тему.
Це не твої новини, Ібрагіме. Сказати можемо я і Блісс.
Знаєш, коли ти був у Кенії,
мені було зле. Мене нудило, я погано почувалася.
Ібрагім це помітив і сказав:
-«Може, ти вагітна». -Ага.
Я ніколи не казала йому, що це так.
Він так думав, а я ще сама не знала.
Я попросила його не чіпати цю тему.
Щоб це не обговорювали, доки я не поговорю з Марваном.
Так.
Я трохи розчарований, якщо чесно. Він знав про це раніше за мене.
Якщо я не покладу цьому край, він розкаже всім,
усі дізнаються.
Що нам робити?
Поговори з ним. Ти не можеш просто відступити.
Скажи йому, щоб мовчав.
Бо якщо не скажеш, він усім розповість.
Якщо розповість — край нашій дружбі.
Я поговорю з Ібрагімом на його вечірці,
і якщо Ібрагім усе ж розповість решті групи,
що я вагітна, після цієї розмови,
це дуже погано вплине на нашу дружбу.
-Готова сказати дітям? -Так.
Заїде! Міро!
Це мить, на яку я чекав,
відколи дізнався, що Данія вагітна.
Мама й тато хочуть дещо вам сказати.
-Ви готові? -Так.
-Збережете таємницю? -Так.
Гаразд, тож усі разом пообіцяймо на мізинчиках.
-Нікому не кажіть, гаразд? -Гаразд.
-Це секрет. Нікому не кажіть. -Так?
Знаєте, що таке секрет?
Так, це означає, що нікому не можна казати.
Скажете мамі, що таке секрет, щоб вона знала?
-Щоб нікому не казала? -Скажіть це дядькові Ібу.
Дякую.
Діти п'яти й трьох років розуміють концепцію збереження таємниці.
Даніє, прошу, повчися в них.
А коли говоритимеш зі своїм другом, Ібрагімом, передай це і йому.
У мене тут дещо є, і я хочу вам це показати.
-Ви готові? -Так.
Що це?
Ви знаєте?
Мамин животик.
-Мамин животик? -Животик?
-Знаєте, що в мами в животі? -Дитина.
-Дитина. Уявляєш? -Так!
А ми вже знаємо.
Боже…
-Мама вам сказала? -Так, і показала мені це фото.
Боже мій!
-Заїде! -Мама не зберегла секрет?
Ні!
Ти показувала мені це фото.
-Гаразд, просто я… -Дякую. Я…
Ти всім сказала?
Ти сказала їм раніше за мене?
Марване, бо мені було погано.
Вони хотіли знати, що не так, і довелося їм сказати.
Я не проти, але скажи й мені.
Я намагаюся влаштувати дітям сюрприз,
а ти мені не сказала, що вже сказала їм?
Це все мама.
Усе гаразд. Я не злюся.
Я щасливий, що в нас буде дитина, і що мама вам сказала.
Але я хочу, щоб ви зраділи.
На рахунок три — залізайте на диван,
стрибайте й кажіть: «У нас буде дитина!»
-У нас буде дитина! -У нас буде дитина!
У нас буде дитина!
-У нас буде дитина! -Моє сонечко!
У нас буде дитина!
ПАЛАЦ ХАБТУР
Сьогодні я дуже щасливий,
бо в мене запуск мого нового продукту.
Це «Омолодження».
Це проєкт, над яким я працюю вже рік.
Продукт, що омолоджує на десять років.
Привіт. Вітаю із чудовою презентацією.
-Як ти? -Як справи? Чудово виглядаєш.
-Привіт! -Привіт!
Ми прийшли підтримати новий бізнес Ібрагіма, ми щасливі за нього.
-Як справи? Вітаю. -Дякую.
Що тут відбувається?
Ідея цього заходу —
омолодитися до стану більш юних років
без інвазивного лікування.
Ми таке любимо.
Спершу антивіковий продукт, який ми запускаємо сьогодні.
-Пігулки чи апарат… -Пігулки.
…що пересувається?
-Ібрагіме, можна поговорити? -Так.
Блісс сказав, що Ібрагім натякав на мою вагітність,
тож треба нагадати Ібрагіму,
щоб не натякав і не говорив —
нічого не робив із темою вагітності.
-Що таке? -Гаразд.
Пам'ятаєш, я тобі дещо сказала й попросила не казати перед усіма?
Марван мені сказав що ти натякав на це Салему.
-Я засмутилася, бо… -Даніє.
-Треба перемотати назад. -Не треба…
Тихіше, бо я не хочу, щоб чули.
Назад. Це він на мене наїхав: «Чому ти зіпсував нам побачення?»
Ти не сказала, що це побачення.
-Гаразд. -Просто сказала прийти.
-Він почав. -Гаразд.
Напав на мене перед Салемом.
Я і сказав: «Я знаю те, чого ти не знаєш».
Не щоб розлютити його, а щоб сказати:
«Поки ти в Кенії, я піклуюся про мою подругу, твою дружину.
Навіщо робити вигляд, ніби я якийсь незнайомець?»
Логічно?
Блісс не знає, що в Ібрагіма на все є відповідь.
У мене гострий язик.
У першу чергу я брат Данії, а потім він її чоловік.
Ібрагіме, прямо зараз
про це знаємо лише ти, Блісс і я.
Я не хочу, щоб хтось у групі знав.
-Тому не натякай і не… -Не буду.
Бо якщо я захочу, я оголошу. Я не хочу, щоб хтось це казав.
-Я не хочу нікому казати. -Я не сказав.
Я стараюся.
-Це серйозно, прошу. -Не скажу. Обіцяю.
Якщо хтось спитає, не кажи.
-Обіцяю. Мізинчиком. -Обіцяєш?
Замикай.
-Ходімо. У тебе вечірка. -Так.
Ібрагім — людина слова.
Він нікому не скаже, бо знає, як це для мене важливо.
Я не раз повторила, що розповім, коли буду готова.
Заходимо чи ні?
Ми зачекаємо на всіх, а потім підемо туди разом.
Сьогодні захід Ібрагіма.
Мене тішить, що між Ханною і Ібрагімом усе вирішилося.
Швидше би побачити всіх.
-Привіт! -Привіт, як справи?
І водночас я маю невеличкий сюрприз для Фархани.
Привіт!
Її слова про «Феррарі» мені не сподобалися.
Я не забула, як тоді почувалася.
Якщо вона жартує, то я теж з нею пожартую.
Мені остогидла ця драма з Фарханою і чохлом для сумки «Біркін».
Що за трагедія? Будь свідомою.
Тож я прийду із сумкою «Біркін» у чохлі
й зроблю це свідомо.
-Мої вітання! -Дякую.
Що? Сафо! Що це?
Агов!
Класна сумка.
Я хотіла розсміятися.
Оце так заява!
-Подобається? -Клас!
Я власниця нового тренду.
От невдаха!
По-перше, вона глузувала з мене. А тепер вона хоче зробити це трендом.
Я не розумію цю дівчину.
Вона на все ладна заради уваги.
Хто вона така, щоб задавати тренди?
-Подобається? -Не знаю, що це означає.
Це має бути новий стиль.
Час покласти цьому край, тому я з нею прийшла.
Гаразд.
Здавалося, що вона висміює Фархану. Я так це бачила.
-Шкода, що ти не сказала. -Я забула!
Це не перший модний тренд, який ти задаєш.
Свідомо це можна зробити трендом.
І я так зроблю.
Коли я побачила, що Фархана не відреагувала на сумку,
Я подумала: «Гаразд, ми все одно вже тут. Я теж зроблю їй сюрприз».
Зробимо їй подвійний сюрприз.
Отже, Фархана днями була збентежена.
Я була на «Феррарі», а вона питала, чи я власниця.
І вона багато про це думала.
-І мені подзвонила й спитала. -Справді?
Так. Бо я не знала й хотіла пересвідчитися.
Спокійно, Зейно. Ти не одна із «Феррарі».
Будь ласка. Розслабся.
-Я маю для тебе сюрприз. -Гаразд.
Я хочу, щоб і в тебе була «Феррарі»
такого ж кольору, як у мене. Сподіваюся, це тебе надихне…
-Очманіти. Справді? -…колись придбати власну «Феррарі».
Це мило, дуже! Але ні, дякую. Мені це не треба.
Те, що вона стільки зробила,
заздалегідь підготувала реквізит,
багато говорить про цю жінку.
Вона не бізнесвумен. Це домогосподарка, що нудьгує.
-Фархано, люди… -Ти говориш про домовленості.
Я хочу знати.
-Люди можуть купити речі, якщо працюють. -Ага. От я і питала.
Торік ти дзвонила в ювелірну крамницю «Версаче»,
-перевірити, чи я клієнтка… -Неправда.
…чи позичаю коштовності.
Вона перебільшує.
Вона хоче виставити все так,
ніби я скрізь говорю про неї.
Але я цього не роблю. Я кажу їй це прямо.
-Я ж не думала про погане. -Чому ти це припускаєш?
Бо я тебе не бачила тебе в тій машині.
Коли ти робиш такі коментарі,
-я відчуваю… -Ні.
…що ти не визнаєш, що я заробляю на це працею…
Я знаю, як ти працюєш.
Але це ти завжди коментуєш і говориш про інших.
-Люба… -Я скажу тобі в очі.
Якщо я щось беру напрокат, я визнаю: «Я це позичила».
Усі були проти неї, мені її шкода.
-І тоді я… -Гаразд, люди, не треба.
Ходімо всередину, поговоримо.
Усі зараз атакують Фархану.
Я взяв Фархану за руку і вивів її звідти,
щоб розрядити проблему.
Фархано, я зареєструвала її на твоє ім'я.
Це був жарт. Я очікувала, що Фархана посміється,
але ні.
Гадаю, це був урок.
-Це негарно. Це неприємно. -Ні, люба. Зачекай.
З тобою все гаразд, Даніє?
Якщо чесно, Данія переборщила.
Як на мене, це був жарт.
Спершу вона глузує з мого чохла, тепер удає із себе хорошу.
Це показує, що вона найбільша невдаха у світі.
Вони обидві хочуть пліткувати?
Хіба не начхати?
Я засмучена.
Гадаю, вони вчинили підло.
А чому вона розпитує людей,
орендоване в мене авто чи власне, і хто за це заплатив?
Вона мусить це припинити.
Я не підтримую жодну. Фархана неправа.
Ти-бо дзвониш людям і питаєш про чужі речі,
а коли вони відповідають — не хочеш чути?
Так не можна.
Коли я куплю «Феррарі» це буде найкраща модель,
-а не вживаний мотлох. -Фархано, досить.
Сафа й Зейна
постійно хочуть мене принизити.
Цього не буде. Я цього не дозволю.
Я не знаю, чому вас шокують Сафа й Зейна? Бо насправді шокує Ібрагім.
-Не знаю, на чиєму він боці. -Він дволикий.
-Він споглядає. -Він тут і там, це негарно.
Якщо я візуалізую, може, вона зрозуміє.
У мене професійний захід.
Я вирішив розрядити ситуацію.
Тримайтеся подалі. Зейно й Сафо, не підходьте!
Фархано, якщо ти так поводитимешся, можеш іти.
Не говори так із нею.
-Я кажу, що хочу. -Сваритимешся зі мною?
На неї напали четверо людей.
-То скажи щось, Ібрагіме. -Вона на мене кричить!
Хоч іноді захищай друзів.
Ти дволикий. Це фігово.
Це ти говориш перед усіма лайно,
це ти постійно всім дзвониш.
Вона сама в цьому винна. Крапка.
-Вона тобі подруга? -Звісно.
Усі нападають на неї,
-чому ти просто сидиш? -Бо це не моя сварка!
-Вона твоя подруга. -Це не моя сварка!
Я завжди захищав Фархану.
Але коли Фархана зчиняє битви
і чекає, що я першим вступлюся?
Ні, люба моя.
Ти сидів і дивився.
А мав заступитися за неї.
Так лише гірше.
Блісс хоче вдавати героя.
Він хоче показати, що він щиріший.
Та на здоров'я.
Я взяв її за руку і вивів. Лише я зробив щось добре для неї.
Ібрагім мусить краще обирати сторони
й більше показувати свою відданість.
-Десять проти однієї. Це неправильно! -Це просто смішно!
-Ніхто її не захищав. -Я захищав її перед вами!
Бліссе, припини виставляти мене поганою людиною,
бо це не так.
Якщо так триватиме, ти мене втратиш.
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька