Det er tredje gang, du sviner mig til.
-Hold op med at svine mig til. -Hvorfor tror du, jeg…
At du er en taber, betyder ikke, du kan røvrende mig.
Venner!
Din skid.
-Hvem fanden tror du, du er? -I mit skide ansigt?
Ebraheem!
-Venner! -Slår du mig i ansigtet?
-Venner! Ebraheem! -Din skid!
-Venner! -Din forbandede skid…
Vi holdt fast, og alle prøvede at adskille os.
Endda sikkerhedsvagten kom.
-Stop! -Hvem fanden tror du, du er?
Jeg var chokeret.
Det kom bag på mig.
-Din forbandede skid! -Stop!
Slog du mig i ansigtet med en tallerken? Din skid!
-Stop! -Din skid!
-Slap af, Bliss.
Jeg burde have lyttet til de andre.
Salem advarede mig, og jeg kunne ikke tro det.
Det var min tur i dag.
Går du så langt af jalousi?
Vil min bror gøre mig ondt?
Han knuste mit hjerte.
Det accelererede lynhurtigt.
Det er latterligt.
Nu er nok!
-Gå ikke tilbage. -Få kameraet væk.
I aftes vækkede du den slumrende løve, og løven gjorde ingenting.
Du kan ikke komme tilbage og vække en løve for anden gang
og forvente, at intet vil ske, bror.
Lad den være på øjet.
Handlinger fremkalder reaktioner, og Ebraheem fik Marwan til at reagere.
Da jeg så optrinnet, huskede jeg alt det, jeg sagde til dem.
Slut.
Det var godt, I stoppede.
Lad os se, hvad hospitalet siger.
Marwan, hverken du eller tusind mænd som dig,
kan måle sig med Ebraheem Al Samadi.
Så vi er nået dertil, hvor han vil smadre mit ansigt?
Skynd jer!
Efter det, der skete, skulle Ebraheem hurtigt på hospitalet.
Bliss var ked af det, der skete.
Marwan ville sige undskyld til Ebraheem.
Jeg stoppede ham, da jeg var bange for, det ville eskalere.
Marwan var ked af det og så ud til at fortryde.
Sæt dig ned. Kom nu bare med mig.
Jeg gjorde, hvad en normal person ville gøre.
Jeg reagerede.
Jeg har aldrig sloges med nogen i mit liv.
Jeg blev ked af det og var i syv sind.
Sid ned. Tidspunktet er ikke det rette. Bare rolig. Det var et uheld.
Hør her, Ebraheem.
Og hør godt efter.
Måske slap du af sted med det før,
men ikke med mig, sådan er jeg ikke.
Ikke med mig, ikke med min kone, ikke med min familie.
Nej.
Jeg kunne ikke tro det. Var det virkelig sket?
Jeg fornægtede det.
DUBAI BLING
MARWAN OG DANYAS HUS
Efter det, der skete, kunne jeg ikke være der mere.
Så det bedste var at tage hjem og tale med Danya.
Hej!
Sæt dig ned.
Jeg glædede mig ikke til samtalen.
Jeg vidste, den ville gøre ondt,
men jeg foretrak, at hun hørte det fra mig.
Det er godt, du ikke tog med.
Jeg tjekkede lige mobilen, og jeg så, at Ebraheem har blokeret mig alle steder.
Hvad skete der?
Hvor skal jeg begynde?
Jeg ringede og fortalte dig, hvad han gjorde.
Jeg er så skuffet over ham.
Alt er en joke for ham.
-Ringede han ikke eller sendte en besked? -Nej.
Jeg sendte ikke en besked, fordi jeg har sagt alt til ham.
Jeg har opgivet.
Hvis jeg beder ham om ikke at sige det til nogen,
så er der ingen undtagelse fra den regel.
Det føltes som en kniv i hjertet.
Han tog noget, der er så smukt og helligt for mig og Bliss,
og spyttede det bare ud.
Du vil ikke tro det i dag.
Fortæl.
Marwan?
Sig det nu.
Jeg prøvede at fortælle hende, hvad der skete,
men ordene kom ikke ud.
Hvorfor græder du, Marwan?
-Hvad skete der? -Det vil lyde vanvittigt.
Vi mødtes til morgenmad med drengene, og så dukkede han op.
Han burde komme med halen mellem benene og bøjet hoved, men han smilte.
Han var afslappet, snakkede, ingen anger.
Fahad, Hanna og Salem,
de tre fyre, han altid har bagtalt,
gav ham råd om, hvordan man gør tingene.
Jeg sagde: "Er det ikke ironisk,
at disse fyr giver dig råd om, hvordan du bliver et bedre menneske?"
Fyren rejser sig op,
lægger hånden på bordet og skubber til det hele.
Jeg reagerede. Jeg husker det ikke. Jeg smed noget efter ham.
Han gik amok. Tre fyre kunne ikke stoppe ham.
Det forventede jeg ikke af Ebraheem.
Bliss er en meget fredelig person.
Det kræver meget at gøre ham så vred.
Det er så skamløst.
Han afslører min hemmelighed, ingen anger, ingen undskyldning.
Og desuden slås han med dig.
Han er ikke tilregnelig.
Slet ikke.
Jeg er ked af, det nåede dertil.
Jeg troede aldrig, det ville ske for os.
Jeg troede, vi alle var så tætte. Som en familie.
Det sidste, jeg har brug for, er stress.
Og så gør de det, der vil stresse mig mest.
Det gør mig ondt for dig.
Jeg ved ikke, hvad vi gjorde galt, som fik ham til at hade dig så meget.
I var så tætte.
I var som brødre.
Han er ikke min bror.
Nej.
Det gør meget mere ondt, fordi vi var så tætte.
Jeg troede ikke, han ville gøre det blandt sine egne.
Det er på tide, at showet slutter.
Kør rulleteksterne.
Sådan gør en ven eller et familiemedlem ikke.
-Jeg elsker dig. -Også mig.
Vi kommer igennem det. Bare rolig.
Jeg tror dig.
Det er sidste dag på retreatet.
Som afslutning på den hektiske weekend
inviterede jeg gruppen til frokost på stranden.
Så kunne vi sige farvel og tage hjem igen.
-Afslappende vibes her, ikke? -Jo.
Efter hændelsen under morgenmaden
kørte vi Ebraheem på hospitalet.
Bliss og Salem kørte tidligt og kunne ikke komme til frokosten.
Kommer Ebraheem og Bliss?
Ebraheem og Bliss…
Hvor er de?
JWANA KARIM
Hanna og Fahad fortalte Safa og mig, hvad der skete med Bliss og Ebraheem.
-Bliss kørte. -Gjorde han?
Ja.
-Virkelig? -På arbejde?
Ja. Jeg tror, han ville hjem til Danya.
-Og Salem? -Hvor er Salem?
-Kommer han heller ikke? -Han kommer ikke.
Ebraheem, Bliss og Salem manglede, og jeg spekulerede på, hvad der foregik.
Sluttede de i det mindste fred?
Tværtimod.
Ebraheem.
-Hej! -Hej!
-Hvordan går det? -Hej.
Vi savnede dig.
-Alt vel? -Ja. Hvordan går det?
-Hvordan går det? -Godt.
-Ja? -Hvordan har du det?
Godt.
Hvad er der sket? Seriøst!
Ebraheem ankom, og jeg fornemmede, der var sket noget…
Salem, Hanna, Fahad og jeg spiste morgenmad med Marwan.
Salem bragte emnet på bane:
"I er som brødre, og det betaler sig ikke at være sure på hinanden."
Fahad sagde noget lignende, og Hanna sagde det samme.
Hans svar var: "Det overrasker mig, at I tre forsvarer en, I var uvenner med."
Jeg sagde: "Det er tredje gang, du sviner mig til.
Som om du tvivler på mig, selvom du kender mig."
Så jeg blev vred.
Jeg rejste mig fra bordet og gjorde sådan her lige pludselig.
Han blev vel bange. Han tog tallerkenen og slog mig i hovedet.
-Du godeste! -Hvabehar?
-Nej! -Se.
-Du milde! -Hvad?
Det er løgn!
-Virkelig? -Med en tallerken?
-Med den største tallerken. -Det er løgn.
Jeg var chokeret.
Der var en flænge og blod.
Det var skræmmende.
Blødningen stopper ikke.
Nej! Åh gud!
Tanken strejfede mig,
at denne fyr, Ebraheem,
provokerede Bliss, fordi det ville Bliss aldrig gøre.
Jeg tror, det var det, der skete.
Hvad skete der, efter han smadrede tallerkenen?
Jeg fik et blackout. Jeg ved bare, jeg gik hen til ham og ville banke ham.
Jeg vil lade tvivlen komme Bliss til gode, indtil han fortæller mig sin version.
De mistede beherskelsen.
Det er for meget.
-Slog du igen? -Men…
Jeg forsøgte, men Fahad, Salem og Hanna holdt mig tilbage.
På grund af det i går?
Jeg tror, tingene har hobet sig op.
Det skete ikke bare pludseligt.
Har du ladet det hobe sig op?
Hvorfor? Fordi du er jaloux? Fordi du er en 42-årig DJ?
Hvad så, hvis han er DJ?
Hvis Ebraheem vil være venner med mig
og samtidig bagtaler mig, så er det uacceptabelt.
Men det her er bare et tegn på, hvor dårligt forholdet med Bliss er.
Der er meget mere. Problemet er dybere.
Jeg sagde det til ham. Han talte hele tiden med Salem.
Han ville ikke fortælle mig det.
Jeg nægter at tro, det var hans hensigt at ramme dit ansigt eller dit øje.
Ebraheem følte sig angrebet, og han kom til skade.
Han taler i frustration og vrede.
Jeg ville ikke tage de negative ting, han sagde, i betragtning.
I et øjebliks vrede kan man glemme, hvad man gør.
Man er nødt til at falde til ro.
Ens handlinger er…
Vi må tage ansvar for vores reaktioner.
Ebraheem er voksen og kan sige, hvad han vil som den berørte part.
Men Ebraheem ved også,
hvilke knapper han skal trykke på for at få en bestemt reaktion.
Hvordan vil det påvirke dig og Danya?
Det handler ikke om det.
Jeg vil ikke fortælle Danya, hvad der skete.
Lad ham fortælle det.
Jeg vil ikke komme imellem dem. De er gift og har børn.
Jeg holder mig langt væk, og jeg har blokeret dem på Instagram.
Jeg vil ikke se dem.
Men du viste mig, hvem du er.
Danya kender ikke min version.
Jeg glæder mig ikke til at fortælle den, men jeg er sikker på, hun tager mit parti.
Men Ebraheem, du kan ikke altid lave en scene. Jeg mener…
-Du skal afbøde problemet. -Jeg forsøgte…
Jwana, det gjorde jeg i går. I så det.
Jeg er bekymret for dig lige nu.
Også Danya, da hun er gravid.
-Hun kan blive ked af det. -Jeg siger intet til Danya.
Måske bør du sende en sms og sige…
Skriv, at du sværger, du intet gjorde.
Okay, Ebraheem, kan du ringe til hende?
Forestil dig, at Marwan svarer.
Hun svarer ikke.
Hun svarede ikke.
Jeg ville sige, at alt er fint, og at hun ikke skal bekymre sig.
Vi er en familie, og vi løser det sammen.
Det ville jeg sige, men jeg fik ikke lov.
Tror du, I kan løse det?
Min beslutning, når det handler om mit ve og vel, er endelig.
-Hvad er din beslutning? -At holde mig fra ham.
-Skaden er sket. -Han ødelagde noget…
Det handler ikke om had, men om smerten, man sidder tilbage med.
Jeg har været igennem det samme.
Det er præcis som med Loujain.
Skænderierne er dumme, men årsagerne til dem er ikke dumme.
Efter jeg gik derfra i går,
ved jeg ikke, hvad der skete.
Jeg gik, fordi jeg var ked af det, men ikke fordi hun var der.
Jeg blev ked af det, fordi jeg elsker hende.
Seriøst!
Du har vist tilgivet hende.
Ja. Man kan bryde med nogen, men man kan ikke få sig selv til at hade dem.
Men hun bragte os i denne situation.
Hvorfor er bedrag så let for nogle mennesker? Intet er det værd.
Penge gør os ikke mere værd.
Vi skaber pengene, ikke omvendt.
Lad ikke pengene stige dig til hovedet.
Find fred i din sjæl, arbejd med dig selv. Freden kommer indefra.
For mig skaber penge ikke folk.
Personligheden er vigtig.
Det er personen indeni, som betyder noget for mig.
-Jwana, vi elsker dig. -Tak.
Jeg ved, at tiden læger alle sår.
Ja. Men godt.
Piger, jeg inviterer jer til pyjamasfest.
Pyjamasfest!
Det er kun for damerne.
-Pudekamp? -Selvfølgelig.
-Okay. -Jeg sender jer en pyjamas.
Kommer Loujain?
Det ville være fantastisk!
Jeg er rigtig ked af, at Jwana og LJ ikke løste problemerne.
Jeg håber, de bliver venner igen.
De har brug for at forsone sig og løse det.
Venner, tusind tak, fordi I kom.
-Det var actionmættet. -Gudskelov.
Jeg er ked af, at nogle venskaber løb ind i problemer.
Tiden læger alle sår.
Tak, Zanzoun.
Retreatet var forbi.
Jeg syntes, vi havde brug for retreatet,
så vi kunne rense luften, og folk kunne slutte fred,
men det gik ikke, som jeg havde planlagt.
Jeg ville væk fra al dramaet i gruppen.
Det repræsenterer ikke, hvem jeg er.
Så jeg besluttede mig for en picnic ved havet med mine børn
for at tilbringe en dejlig stund sammen.
-Hvor fint! -Kan I lide det?
-Ja. -Ja? Jeg valgte vores yndlingsfarver.
Tak.
-Jeg elsker dig. -En lille udflugt.
Mine børn får det bedste frem i mig.
Når jeg er sammen med dem, er jeg i mit rette element.
De er min verden, min klippe, de betyder alt for mig.
Vi har en picnic ved stranden.
-Skål. -Skål.
Skål, Talia.
-Rigtig godt. Skål. -Så…
Skal du giftes en dag?
De er mine bedste venner.
Jo ældre de bliver,
jo mere ændrer vores samtaler sig.
Jeg vil selvfølelig gifte mig med en, som I godkender.
Gifter jeg mig snart?
Nej.
Den, jeg gifter mig med,
bliver en, I accepterer og elsker.
Han skal også elske jer, som var I hans egne døtre.
Forlovelsen er blevet aflyst, og jeg er ikke længere forlovet.
Mit eneste forhold lige nu er med min familie og mig selv.
Vil I have, jeg gifter mig?
-Ja. -Ja, med den rette fyr.
Men det er også vigtigt, at du er lykkelig med ham.
Min skat!
Ikke kun, fordi han gør os glade.
Jeg er så stolt af mine piger og…
Da jeg har haft et meget svært forhold til min egen mor,
vil jeg give dem alt det, jeg ikke havde i mit liv med min egen mor.
Jeg føler ikke, I bare er min døtre.
I er mine bedste venner.
Det er vi.
Jeg begår mange fejl.
Mor er ikke perfekt.
Så I skal vide, at vi alle lærer af vores fejl.
Det vigtigste er, at vi forbedrer os.
Og I får mig altid til at ville være en bedre udgave af mig selv.
Ærlighed er meget vigtigt med børn.
Efter skænderiet mellem mig og Jwana er jeg modnet meget.
Det er på tide, jeg lægger det bag mig.
Kun tiden læger alle sår.
Jeg har en lille overraskelse til jer.
En lille ting.
-Værsgo, Talia. -Tak.
Det er vores initialer.
For ved I hvad?
Vi har været så meget igennem.
Os tre, helt alene.
Og vi klarede det.
Det er den bedste gave, du har givet mig.
-Er det? -Ja.
Jeg siger altid: "Lov mig, I aldrig forlader mig."
-Aldrig nogensinde. -Lov mig det.
-Jeg forlader jer aldrig. -Det lover jeg.
Nogle gange ser jeg bare på dem og stopper op.
Jeg mindes, da de blev født.
Når jeg ser på dem nu, gør det mig så…
Det gør mig så glad, at jeg bliver overvældet.
Jeg mener det, når jeg siger: "Sammen for evigt."
Efter det, der er sket,
besluttede Danya og jeg, det var bedst at samle gruppen
og fortælle dem historien.
Jeg ville også sikre mig,
at Hanna, Fahad og Salem kom.
-Hej. -Hvordan går det?
-Alt vel? -Alt er godt.
Efter jeg forlod retreatet, hørte jeg, hvad der skete med Bliss og Ebraheem.
Så i dag mødes vi med Bliss.
Han sagde, han ville fortælle sin version af det, der skete med Ebraheem.
Jeg har ikke set Danya, siden nyheden kom frem.
Jeg ville ønske hende tillykke med en buket blomster.
-Tillykke. -Du er sød.
-Bare en lille ting… -Hvor sødt.
Sødt af dig.
Hej, min ven. Hvordan går det?
-Godt. -Alt vel?
Piger.
-Tillykke! -Tillykke.
-Tak, venner. -Hvordan har du det?
Ikke godt. Det er hårdt. Det er ikke nemt.
-Var dine andre graviditeter sådan her? -Ja, alle sammen.
Min plan var at fortælle det til jer alle.
Og da jeg fandt ud af, hvordan I hørte det, blev jeg ked af det.
Men jeg sætter pris på det, og I skal have tak.
Tak.
De lykønskede mig, og jeg tænkte: "Det var ikke sådan, I skulle høre det."
Det måtte være en, der hadede mig, som bragte mig i denne situation.
Ikke min bedste ven.
Først og fremmest tak, fordi I kom.
I har sikkert allerede hørt, hvad der er sket.
Det er en forfærdelig situation.
Jeg er ikke glad for det.
Det er vigtigt for mig at fortælle min side af historien.
Farhana fortalte om Ebraheems nummer, og at han fortalte en falsk historie.
Alle fik ondt af ham.
Men det er okay. Jeg fortæller min historie, som den er.
Rolig, ven. Sådan er livet. Den slags sker.
Gud sætter dig på prøve, så du kan lære, og livet fortsætter.
Marwan er rystet og meget ked af det,
fordi han er overvældet.
Han har svært ved at forklare sig. Han er vred og ærgerlig.
Han fortalte jer, han rystede bordet lidt, og at jeg smed noget efter ham.
Det er helt forkert.
Han rejste sig og slog i bordet, og han skubbede alt over på mig.
Det glæder mig, at Bliss fortalte sin side af historien,
hvilket jeg synes er meget vigtigt.
Har jeg ret eller ej?
Der er altid to sider.
Ifølge Bliss slog Ebraheem ikke bare i bordet.
Han skubbede til alt på bordet.
Det er en helt anden historie.
Aftenen før fortalte han vores dyrebareste hemmelighed,
som vi selv ville fortælle jer, et barn.
Hvad ville I gøre? Fortæl mig det.
-Du ved, hvordan Ebraheem er. -Men det er ikke i orden…
Det er ikke en dyb hemmelighed, men han burde intet have sagt.
Det handler om et barns liv.
-En kvindes liv. -De ville fortælle os det.
Men det er ikke i orden. Nej, skat.
Jeg elsker Ebraheem, men der er grænser, man ikke går over.
Det er forfriskende at se, I opfatter Ebraheem anderledes nu.
De sidste par år var det mig, der mærkede alle Ebraheems modreaktioner.
-Ingen talte om det eller sagde noget. -Du har ret.
Jeg fremstod som et dårligt menneske og ikke som den, jeg er.
Bliss, Danya og Ebraheems venskab bygger på, at Zeina er fjenden.
Men når Zeina ikke længere er fjenden,
hvad er kernen i deres venskab så?
Bliss, jeg forstår. Det er ydmygende, men det afspejler hans dårlige opførsel.
Han er umoden, og hans opførsel er latterlig.
Alle her ved, Ebraheem kan være et røvhul.
Men du skuffede mig, da du smed med noget.
Jeg kender dig, så det var ikke din hensigt, men en reaktion.
Du ville ikke såre ham.
Men du skal have mere selvkontrol.
Ebraheem er skør.
Men er det her måden, du håndterer situationer på?
Nej, kammerat. Sådan opfører man sig ikke.
Jeg bebrejder ikke Marwan. Han reagerede på handlingen.
Jeg håber, de taler om det og løser det.
Det er et lille problem,
og jeg vil gøre alt for at løse deres problem.
Lad os vente på, at de falder til ro og køler af.
Bagefter ser jeg på, hvordan jeg kan løse det mellem dem.
Indtil det øjeblik var du ofret.
Men da du smed tallerkenen, vendte situationen.
Tænk over, hvordan du kommer videre nu.
Det ved jeg. Jeg skal ikke omgås den slags folk.
Jeg vil ikke finde mig i det gang på gang.
Jeg vil ikke omgås en, der provokerer mig.
Jeg forstår grundene til, at du er vred…
Men jeg tror, I elsker hinanden, og det her eskalerede unødigt.
I må finde en måde at løse det på, da jeres venskab er for dyrebart at miste.
Jeg afgør ikke, hvem der har ret eller ej, eller hvem der er skurken.
Begge bør give hinanden en undskyldning.
Bliss, det, at du er ked af det nu,
bekræfter, at du ikke var dig selv.
Jeg kunne se på Bliss,
at han fortrød meget.
Han virker tydeligvis ikke til at være en voldelig person.
Faktum er, at man ikke kan planlægge, hvordan man reagerer.
Det er en reaktion.
-Livet går videre. -Præcis.
Du kan ikke dvæle ved det.
-Tak, Fahad. -Tak, venner.
Det har forårsaget en masse spændinger og ubehagelige situationer i gruppen.
Jeg ville fortælle min side af sagen.
Jeg er ligeglad med, hvem der vil støtte mig eller ham.
Jeg kender sandheden, jeg ved, hvad jeg gjorde, og hvem jeg er.
-Ses vi til fejringen af bryllupsdagen? -Ja!
-Tillykke, venner. -Tak.
Vi planlagde vores tiårs bryllupsdag.
Men efter det, der skete, ville jeg pifte festen lidt op.
Når de kommer, fortæller vi dem,
at det ikke kun er vores tiårs bryllupsdag,
men at vi også vil afsløre barnets køn.
Og Ebraheem er stadig ikke inviteret.
JWANA KARIMS HUS
Efter alt det drama i gruppen
er pyjamasfesten, hvad vi har brug for.
Jeg glæder mig til, at pigerne kommer.
Jeg har gjort klar med kaviar og fjer.
Jeg glæder mig ærlig talt.
Du er så sød.
Godt at se dig. Skønt rum.
Det er en piges drømmeværelse.
Jeg elsker idéen med pyjamasfesten.
Det er skønt med pigetid. Jeg har brug for det.
Hej, piger!
Hej, skat. Alt vel?
Velkommen.
Alle ved, at når jeg holder en event,
skal den være perfekt.
Jeg er så glad for, at du kom.
-Alt for dig, søde. -Jeg elsker dig.
-Hej, piger. -Hej!
-Hej!
-Hej, skat. -Hvordan går det?
-Hej, Safa. Alt vel? -Hej.
For første gang i månedsvis
kom Farhana ind og hilste på mig og spurgte, hvordan jeg havde det.
Jeg så det som en undskyldning. Lad os komme videre.
Jeg vender ryggen til dit skab, ellers… -Også mig…
-De taler til mig. -Ja.
Det er halvdelen af min samling, og resten er i mit hus i udlandet.
Jeg er jo på en ikkematerialistisk rejse,
så hvor vover du at udstille Birkin-taskerne på denne måde?
Piger.
Jeg valgte en let snack.
Jeg elsker kaviar.
Okay, I ved, jeg elsker at tale via mine hårklemmer
og den slags ting, så jeg har hårklemmer til alle.
Når jeg har hårklemmerne på,
vil andre også have dem.
Så jeg har valgt en hårklemme til hver pige.
Mahiras, fordi du blev single for nylig…
Du får klemmer, der siger to ting.
Der står "Tilføj mig" og "Ikke en chance".
Hvis du ser en fyr, du kan lide, kan du tage "Tilføj mig" på.
Hvis du ikke kan lide ham, tager du "Ikke en chance" på.
Jeg elsker Safa. Hun er så sød.
"Barselsgave" til dig.
-Selvfølgelig. -Tak.
"Shop med mig" og "Ikke en chance".
Tak, skat.
"Yalla habibi" til dig.
Den mest motiverede person.
"Giv mig en Birkin" til Birkin-dronningen.
-Tak. -Det er typisk Safa.
"Tilføj mig" til influenceren.
-Sødt. -Der står "Tilføj mig."
Jeg tror, Safa ønsker at løse problemerne.
Jeg må bare lægge det bag mig nu.
Slut. Det er ovre.
Jeg håber, hun fik sig en lærestreg.
-Hvad skete der med din mand, da vi gik? -Han var virkelig ked af det…
-Det er svært for ham. -Ja.
-Det kunne I nok se… -Det er svært for mænd at græde.
Da han græd, blev jeg ked af det.
Han har grædt nogle gange derhjemme.
Det er nok første gang, jeg ser ham græde, hvor det er så svært for ham.
Og det er svært for mig at se på.
-Det er også meget svært for dig. -Meget.
Du er i klemme mellem din mand og din bedste ven.
-Og min forretningspartner. -Ja.
Og du er gravid, dine hormoner raser.
Ja.
Jeg er i klemme mellem min livspartner,
min mand, mine børns far
og min forretningspartner og bedste ven.
Lige nu tænker jeg ikke på forretningen eller nogen anden.
Jeg tænker på min mands ve og vel.
Det er trist, det nåede hertil.
I hele mit liv er det måske det værste, en ven har gjort mod mig.
-Virkelig? -Ja.
I mit liv. Det var som en kniv i hjertet.
Det sårede mig meget.
Nogle vil måske sige: "Hvad så? Det er bare en graviditet."
Men det var vigtigt for mig.
Jeg havde sagt flere gange, at han ikke skulle tale om det.
Hvorfor sagde han det mon?
Han kunne ikke klare min lykke, og han ville bare ødelægge det for mig.
Jeg ser ikke andre forklaringer på det.
Ebraheem kan ikke klare, at andre er lykkelige og har et godt ægteskab.
Han har altid ønsket sig et barn, og hans forhold er ustabilt.
Hvilken anden forklaring er der?
Okay, piger.
Lad os more os.
-Ja! -Okay?
Jeg havde en overraskelse, som skulle løfte humøret.
De skulle slås, men for sjov.
Slåskamp!
Total galskab.
Vi har aldrig haft en sammenkomst, hvor ingen har skændtes.
Det var så sjovt.
Jeg har fjer i munden.
Jeg kan ikke…
I dag var det kun mig og Ebraheem,
og jeg ville finde ud af, hvordan vi reparerer venskabet,
selvom det var knust.
-Hej, min ven. -Hej.
-Velkommen. -Tak.
-Hvordan har du det? Alt vel? -Jeg har det godt.
-Er du okay? Er du sikker? -Ja.
Jeg advarede Ebraheem og Marwan for nylig, men de ignorerede desværre advarslen.
De troede, jeg prædikede for dem eller blærede mig af min livserfaring.
Men de fandt begge to ud af,
at problemerne mellem dem har hobet sig op over lang tid.
Godt, det ikke endte værre.
Du kender mig.
Jeg pakker ikke tingene ind. Der var et rødt flag.
Marwan var ked af det, men han holdt det for sig selv.
Jeg så det, og du troede, jeg lavede sjov.
Den dag sagde han til os:
"Vi skal åbne vores hjerter og sige sandheden."
Jeg sagde til ham: "Folk bør indrømme deres fejl."
Alt det, du siger, Ebraheem, er ikke årsagen til det.
-Nej. -Jeg var der, og jeg så jer begge to.
Han kender mig.
Hvis nogen slår mig, slår jeg ti gange hårdere.
Jeg er den bedste ven, man kan få.
Men jeg kan også være den værste fjende.
Folk skal tro, at Ebraheem vil ødelægge hans ægteskab.
Det passer ikke. Det er allerede ødelagt.
Jeg behøver ikke ødelægge det.
Bliss bebrejder mig altid sine ægteskabelige problemer.
Bliss og Danya skal forstå, at jeg gør mit bedste
for at redde deres forhold.
Hele situationen var forkert, og det burde ikke være endt så aggressivt.
-Angreb jeg? -Det gjorde I begge to, min ven.
-Salem… -Jer begge to.
Jeg rejste mig og gik.
-"Jeg går." -Nej, Ebraheem.
Da du rejste dig for at gå, smed du alt over på Hanna og Marwan.
Sådan her. Du smed alt.
-Måske gled jeg, men jeg… -Nej.
Jeg sværger. Jeg lyver ikke.
Han provokerede dig ikke, men reagerede ved at kaste det, du smed efter ham.
Så du ikke dig selv?
Du fløj, mand.
Mig?
Ebraheem virkede i vildrede.
Som om han ikke helt havde bearbejdet hændelsen.
Jeg gjorde det klart for ham.
Han sagde ikke: "Undskyld, jeg skulle ikke have slået dig med en tallerken."
-Jo. -Nej.
-Han… Nej. -Jeg hørte ham ikke sige det.
Han græd. "Hvad har jeg gjort?" Jeg sværger.
-Virkelig? -Jeg sværger.
Salem prøvede at berolige mig.
Han er meget klog.
Han ved, at det, han siger,
vil få mig til at tænke mig om.
Han hidsede mig ikke op.
Sådan er du ikke, ven.
Og det er ikke kun med Marwan. Du reagerer sådan med alle.
Din opførsel over for Hanna… Jeg tænkte: "Hvad er der med ham?"
På det seneste har jeg bemærket, at Ebraheems skænderier ender i slåskampe.
Det er tydeligt, han har personlige problemer.
Måske går det ikke godt mellem ham og hans kone.
Det kan give bagslag, hvis det ikke bliver løst,
og han kan miste alle sine venner.
Hvad vil du gøre med forretningen?
Lige nu klarer medarbejderne forretningen.
I værste fald vil hun ikke være partnere.
Vi gør det på en høflig måde og går hver sin vej.
Hvis du værdsætter mit venskab, vil jeg prøve at løse det.
Vend aldrig familien ryggen.
Det er alt.
Min bekymring var, at dette venskab, som alle beundrer,
skulle ende over noget trivielt, som hurtigt kunne løses.
-Okay, min ven? -Okay.
Salem er som en storebror.
Jeg har brug for ham i mit liv.
Han sagde ting, jeg ikke vidste om Bliss.
Jeg vil overraske min mor med en event.
Jeg forærer hende en ny forretning, og jeg har inviteret alle.
Jeg håber, at Danya og Bliss kommer.
Da vi var børn, bagte min mor altid kager.
Hun kunne lave kager ud af ingenting.
Så jeg forærer hende en forretning, Call Your Mother Cakes.
Hun ved ikke, jeg gør det.
Jeg viste hende et logo og den slags, men hun ved intet, og vi overrasker hende.
-Hvem inviterer du? -Alle.
Alle? Marwan og Danya?
Jeg bærer ikke nag. Sådan er jeg ikke.
-Gudskelov. -Alle bliver inviteret.
Efter samtalen med Ebraheem følte jeg, han var åben for en forsoning.
Da jeg følte det, tænkte jeg: "Gudskelov. Det er klaret."
Nu skal Marwan falde til ro.
Jeg startede en ny podcast, der hedder Meet my Friendz.
I dag har jeg inviteret Zeina til min podcast,
fordi jeg gerne vil lære hende at kende.
-Hej! -Hej!
-Tak, fordi du kom. -Tak, skat.
-Tak for invitationen. -Alt vel?
Farhana kommer også.
Efter problemet mellem Zeina og Farhana ville jeg også invitere Farhana,
så de kan lære hinanden bedre at kende.
-Hej! -Hej, min pige. Hvordan går det?
-Hvordan går det? -Godt. Hvad med dig?
Vi holder afstand.
Knytnævehilsen.
Vi ser altid den hårde, arrogante og lede side af Zeina.
Hvis hun har en blød side, vil det være dejligt at se den.
Det er lidt underligt, at vi gør det nu, mens dit venskab er i krise.
Ja. Sikken drejning.
Nu ved jeg, hvordan det er at have Ebraheem som fjende.
Han var aldrig min fjende før.
Jeg mærker din smerte.
-Nu ser jeg mere, hvad du så. -Ja.
-Det er let at se på som udenforstående. -Ja.
Lad os tjekke. Kan du tale, Zeina?
Tester…
Alt i orden?
-Godt. -Og om tre, to, en…
Velkommen til endnu et afsnit af podcasten Meet my Friendz.
Jeg har to gæster i dag.
Den ene er en gammel ven.
Den anden er en ny ven, og vi er ved at bygge et venskab.
Zeina og Farhana.
Velkommen.
-Tak. -Tak.
Lad os lære hinanden bedre at kende.
Jeg vil starte med Zeina. Hvordan var din barndom?
Jeg voksede op i Libanon og er det mellemste barn.
På grund af krigen led mange familier over den manglende økonomiske stabilitet.
Eftersom jeg voksede op i det miljø,
hvor jeg havde et hjem den ene dag og ikke den næste dag,
lovede jeg mig selv,
at jeg aldrig ville være økonomisk afhængig af nogen i mit liv.
Min familie havde ingen penge.
Vi tog for eksempel aldrig på familieferie.
Vi spiste aldrig på restauranter.
Så der var ingen økonomisk stabilitet.
Mine forældre gjorde deres bedste.
Ja, du har haft det hårdt, og bravo. Du klarede det godt.
Zeinas barndomshistorie er meget rørende.
Indimellem tvinger den slags situationer i livet dig til at blive meget stærk.
-Farhana, fortæl os om din… -Min barndom? Ja.
Jeg voksede op i en meget tæt og ydmyg familie.
Min far arbejdede. Min mor arbejdede.
Min storesøster arbejdede for at forsørge os.
Derfor vil jeg styrke kvinders position, fordi jeg har set, hvordan min søster…
Hun ofrede meget for at arbejde og…
For at gøre ting for os.
Jeg er stolt af mig selv, men jeg føler, jeg kan gøre mere.
Jeg presser altid mig selv.
Og når Aydin bliver stor, vil han forhåbentlig være stolt af mig.
Aydin skal ikke gå igennem det samme.
-Jeg ved det. -Han skal ikke knokle.
Jeg vil give ham et godt liv, fordi jeg har kæmpet i mit liv.
Vi kan alle sammen se, du gør et fantastisk arbejde.
Og vi er her for dig.
Og Aydin er fantastisk.
Jeg lyttede til Farhana og hendes barndomshistorie,
og det gav mig helt sikkert et dybere kendskab til Farhana.
Jeg forstår hende lidt bedre.
Hvornår mistede du nogen for første gang?
Mistede nogen?
Med min far.
Tabet var ret intenst,
og det sørgeligste var at se ham lide.
Han døde efter fem års kræftsygdom.
Jeg bliver ret følelsesladet, når noget lykkes, og han ikke kan se mig.
Og ja, det er ikke let.
Det var første gang, jeg mistede nogen.
Zeina Khoury er et meget almindeligt navn i Libanon, men…
Jeg er ikke Zeina Khoury…
Jeg er Zeina Khalil Khoury.
Jeg er stolt af min far.
Det gør mig trist. Ved du hvorfor?
Fordi Farhanas far også døde.
Det er noget, I har til fælles.
Tænk engang.
Den dag, jeg fandt ud af, at jeg ventede en lille dreng,
døde min far.
Forestil dig, hvordan jeg havde det.
Han kunne ikke… Han ville ikke få min søn at se.
Når det handler om min far, græder jeg altid…
Det er følelser, der har hobet sig op,
og de dukker op, hver gang jeg tænker på ham.
Er du okay?
Det er svært.
Jeg håber virkelig, at denne podcast…
Selvom den ikke ændrede deres venskab 100 procent,
vil en ændring på 20 eller 30 procent i det mindste betyde, jeg har gjort noget.
De er hårdtarbejdende og har været meget igennem.
Når jeg ser deres succes, glæder det mig.
Tak, fordi I var med i min podcast.
Jeg har lært jer meget bedre at kende.
-Så tak, fordi I tog jer tid til det. -Tak, Danya.
Jeg vil afslutte podcasten.
Tak til jer derude. Jeg håber, I nød det.
Vi ses næste gang. Farvel.
-Ja! -Slut.
-Tak, venner. -Sødt.
Jeg håbede, det her ville ske.
Vi skulle lære hinanden bedre at kende, og det føler jeg, vi gjorde.
-Det er en god idé. -Det er sundt.
For første gang lod hun mig tale.
For resten, Ebraheem lancerer noget til sin mor, og han sendte en invitation.
-Han sendte vist også en til jer. -Ja, han gjorde.
Vi ville overtale Danya til at tage til Ebraheems event
for at løse problemerne.
Tror du, du kan komme?
Det er en event med hans mor.
Lad os prøve. Man ved aldrig.
-Ja. -Tiden læger alle sår.
Jeg siger ikke, jeg kommer, men jeg vil tænke over det.
-Vi får se. -Kom, hvis du kan. Vi er der alligevel.
Jeg er meget ked af det, og jeg ved ikke, om jeg tager med.
Jeg afgør det sammen med Bliss.
EBRAHEEMS FORRETNING
Hej, hvordan går det?
-Hvordan går det? -Godt.
Jeg er spændt i dag, fordi jeg har en overraskelse til min mor.
Min mor bagte altid kager.
Min idé var at sælge dem til folk under navnet Call Your Mother Cakes.
Hun ved ingenting, men jeg inviterede alle.
Jeg inviterede endda Danya og Bliss.
Selvom jeg er den forurettede.
Jeg glæder mig helt vildt til at se reaktionen i min mors ansigt.
Sa'eed, åbn døren.
Når hun går ind ad døren?
-Overraskelse! -Overraskelse!
Se der.
Hvor fint. Hvorfor lyserød?
Jeg vidste, Ebraheem ville skabe Call Your Mother Cakes.
Men jeg forventede ikke, han ville overraske mig på den måde.
Jeg var chokeret.
Hun lavede kager med det, hun havde,
og mens vi spiste dem, sagde hun:
"Undskyld, men jeg kan aldrig lave kagen igen."
-"Hvorfor?" -"Jeg ved ikke, hvad der er i."
Lidt af det ene og det andet.
Bag en mands succes står en kvinde.
Det er sandt.
Det er min mor.
En af vores mødre er her ikke mere. Hun er et meget bedre sted.
Jeg vil sige noget til min bror Fahad.
Selvom Fahad ser, jeg opfører mig skidt indimellem,
har han altid været sød ved mig.
Jeg tror, det er, fordi han respekterer mit forhold til min mor.
Jeg ved, han elsker sin mor og savner hende endnu mere.
Så jeg har en lille overraskelse til dig.
Tak.
Fahad er den eneste af os, der har mistet sin mor.
Hans kærlighed til sin mor er enorm,
Så jeg ville give ham en gave. Et billede af hans mor.
-Klar? -Ja.
Hvor er det sødt.
Hvor sødt.
Hun er så smuk.
Hvor sødt.
Tak.
Ingen har gjort det for mig.
Ingen har nogensinde gjort sådan noget for mig.
Jeg blev fuldstændig overvældet…
Da jeg så det, blev jeg målløs.
Først og fremmest tillykke.
Og tak, Ebraheem. Jeg er målløs.
Jeg kan ikke finde ord for, hvor taknemlig jeg er.
Man siger: "Paradis ligger for mødrenes fødder."
Man må finde sin egen vej.
Man skal bare finde tiden og gøre dem stolte og bare…
Uanset hvad skal man gøre sin mor stolt.
Tak.
Jeg blev så rørt over idéen, fordi Fahad elsker sin mor usigelig højt.
Ebraheem, tusind tak for denne overraskelse til Fahad.
Jeg blev rørt. Jeg har aldrig mødt min svigermor.
Generne er ret stærke.
Hun gik for tidligt bort.
Jeg ville ønske, hun kunne se, hvilken fantastisk søn…
Hans mor døde af sine helbredsproblemer.
Jeg sagde: "Fahad, det ønsker du ikke for pigerne.
Du skal altid være der for os."
Sikket rørende øjeblik.
Som expat i Dubai savner jeg min mor, hendes mad og at være sammen med hende.
Og jeg lover mig selv,
at jeg i år vil gøre en større indsats for at tilbringe mere tid med hende.
Forholdet til din mor er noget helt særligt.
Gid min mor var tættere på.
Gid jeg kunne gøre alt det, du gør for din mor.
Ebraheem, jeg kan se, hvor højt du elsker din mor.
Bare jeg havde haft det forhold til min mor, men det havde jeg aldrig.
Du inspirerer mig til at blive en bedre mor,
så jeg kan få det forhold til mine egne døtre.
I er heldige, I har hinanden i hinandens liv.
Min mor har ikke haft det godt, og derfor bliver jeg hele tiden rørt og…
I minder os om, at livet er for kort,
og at vi bør tilbringe så meget tid sammen som muligt,
fordi det er alt det, vi har.
Tak, Khadejah, for din fantastiske søn.
Jeg håber, jeg får en søn, der støtter og elsker mig lige så højt.
Gud velsigne jer.
Må det blive en stor succes.
Jeg vil smage alle kagerne.
Tak.
Moren er den vigtigste person, der nogensinde har eksisteret.
Jeg blev opfostret af min mor, hun gjorde mig til den mand, jeg er.
Takket være jeres mødre er I dem, I er.
Det er sandt.
Alle sagde pæne ting,
og det er første gang, vi er enige om noget.
Vores mor fortjener den vigtigste plads i vores liv.
Hej, alle sammen!
-Så er jeg her! -Jwana.
-Undskyld. -Det er okay.
-Jeg skulle noget. -Hej, skat. Hvordan går det?
Alle var der.
Men desværre så jeg ikke Danya og Bliss.
Jeg troede ærlig talt, de ville komme.
Velkommen. Det er de fantastiske kager.
Ja!
Vi talte alle sammen om vores mødre, men Jwana var her ikke.
Du fik ikke chancen, så sig, hvad din mor betyder for dig.
For mig kommer min mor næstefter Gud.
Min mor er den eneste, som virkelig hjalp mig.
Hun støttede mig, og jeg skylder hende så meget.
Hun opfostrede ikke kun mig, men også min datter.
En mor er uerstattelig.
Hun er den eneste, der støtter dig uanset hvad.
-Må Gud beskytte din mor. -Tak.
-Vi elsker dig. -Tak.
Efter den bemærkning…
Det kommer fra hjertet,
og jeg håber ikke, I bliver vrede.
-Af respekt for min mor… -Ja.
I det øjeblik
så jeg på Jwana, jeg så på LJ, og jeg så på min mor.
Jeg tænkte: "Ebraheem, nu har du muligheden."
Der var en lille chance for en forsoning.
Hvis vi ikke kan være sammen som venner,
bør vi i det mindste elske hinanden, især mødrene.
Selvfølgelig.
Du er mor,
og LJ er mor.
Så I bør i det mindste elske hinanden.
Ebraheem udnytter den perfekte anledning til at bringe dem sammen.
Det lykkedes ikke for mig.
Jeg håber, det lykkes. Jeg beder Gud om hjælp.
Hvem sagde, jeg ikke elsker hende?
Nogle gange er der konflikter i livet, men kærligheden er der altid.
Den ændrer sig aldrig. Kender man kærlighed, hader man ikke.
Der er kærlighed til hende og alle mødre.
Vil I kramme hinanden for min skyld?
-Kram hende først. -Godt.
Det var et rørende øjeblik for mig.
Da jeg så ind i hendes øjne,
blev jeg trist og bange for, at jeg ville sige nej igen.
Kom.
Det er din tur.
Kom så, Jwana.
Langt om længe!
Jeg har altid elsket hende. Det ved hun.
Jeg har aldrig hadet hende. Jeg savnede hende.
Måske var det Guds vilje.
Han gjorde mit hjerte blødt.
Jeg har savnet dig.
Jeg mærkede, at hun stadig elsker mig, og at jeg elsker hende.
Det må vi ikke miste.
Jeg er så glad.
Jeg elsker jer.
Jeg håber, I altid vil være sammen.
Jeg er lettet og glad over forsoningen.
På et tidspunkt gav jeg op.
Det er okay.
Jeg vil altid elske dig.
I lige måde.
Det er så smuk.
Alle har ventet på dette øjeblik, og det var så smukt at se dem forsone sig.
Langt om længe.
Selv jeg er lettet, så jeg gad vide, hvordan I har det.
Intet er tabet af en ven værd.
Det er godt, at LJ og Jwana gav hinanden chancen for at fortsætte venskabet,
og det kan blive stærkere end før.
Det har ærlig talt tynget mit hjerte så meget.
Du er en fantastisk mor.
-Jeg elsker dig. -I lige måde.
Jeg gik helt i opløsning, ligesom…
Der er sket så meget, og nu slutter vi fred.
-Det er virkelig dejligt. -Ja.
Der kan I se. Mødre bringer os sammen.
Jeg forventede ærlig talt ikke, at LJ og Jwana ville forsone sig så let.
Det overraskede mig.
Efter LJ og Jwanas forsoning
vil jeg se, om Salem kan hjælpe med at få Ebraheem til at tale med Bliss.
De har ret til at føle sig sårede.
Men de skylder hinanden en undskyldning, og de skal begge to gøre deres del.
Det var fantastisk, hvad du gjorde i dag. Det gjorde mig så rørt…
Det var virkelig smukt,
og jeg siger altid, hvor stort dit smukke hjerte er.
Du er en fantastisk person.
Salem og jeg vil gerne hjælpe med at føre dig, Danya og Bliss sammen igen.
I er alle sammen sårede,
men I holder også af hinanden, og at miste hinanden er ikke det værd.
Jeg vil bare have Ebraheem til at indse,
at alt det, der skete, var unødvendigt.
Jo længere de venter med at forsone sig, jo værre får de det.
Jeg ringede til Danya samme dag, men hun ringede ikke tilbage.
Jeg ringede for at sige undskyld, fordi jeg fortalte, hun er gravid.
Det er min fejl.
-Hendes mand er som sunket i jorden. -Han er ked af det, der skete.
Men han undskylder ikke til mig?
-Seriøst. Til alle undtagen mig? -Han bør undskylde.
-Sig undskyld til Danya først. -Jeg vil ikke jagte hende.
Bliss sagde undskyld til alle for sine handlinger, men ikke til mig.
Hvem fortjener at høre den undskyldning?
Det er arrogant.
Mona, de holder vist en event, ikke?
-De fejrer deres bryllupsdag. -Ja. Det er nok det bedste tidspunkt,
Der samles vi, og vi kan afgøre mellemværendet.
Jeg vil aldrig nogensinde tage til en event, hvis jeg ikke er inviteret.
Hvis de vil fremstå som bedre end mig
og med et større ego,
vil Ebraheem overraske dem.
Jeg ved, I vil gøre det rigtige.
Men vær søde ikke at trække mig ind i noget, som I ikke kan garantere.
Fald lidt ned. Ved du, hvad problemet er?
Han har en forventning. De har en forventning.
Vi bør droppe forventningerne.
Lad os starte forfra med rene hjerter.
Jeg forsøgte at få ham til at falde til ro og opmuntre ham til en forsoning.
Forhåbentlig lykkes det.
DRENG ELLER PIGE
I dag skulle vi fejre vores bryllupsdag,
men efter Ebraheem røbede hemmeligheden for gruppen om, at vi venter os,
valgte jeg at gøre det til en kønsafsløringsfest.
Det bliver en overraskelse for alle.
-Jeg tror, det er en pige. Hvad tror du? -Hvis du siger pige, siger jeg dreng.
Alle er inviteret undtagen Ebraheem.
Han har ikke sagt undskyld.
Han har ikke talt med Bliss.
Så hvorfor invitere ham?
Og jeg vil ikke have, han røber barnets køn til alle i Dubai.
Danya bad os komme i blåt eller lyserødt.
Hvad handler det mon om?
Det er en kønsafsløringsfest!
Du milde! Hej!
-Hvordan går det? -Hej! Alt vel?
-Hvad tror I? -Jeg tror, det er en dreng.
-Hej. Hvordan går det, skat? -Hej! Hvor fint.
Får vi kønnet at vide i dag?
Ja, vi finder ud af det.
-Hej! -Ja! Vi har noget lyserødt.
-Jeg vidste intet om kønsafsløringen. -Overraskelse!
-Hej! -Det er så dejligt, at I kom sammen.
Jwana og LJ fortalte om forsoningen.
Det gjorde mig så glad.
I er de eneste i lyserødt. Jeg elsker det.
-Det var ikke planlagt. -Ja.
Det glæder mig at se jer sammen som venner igen.
Den bedste overraskelse.
Sker det i dag eller ej? Giv mig et hint.
-Hvad? -Farhana og Safa.
-Vi er cool. -Lad os gøre det fredeligt…
Jeg hilste på hende til Jwanas event.
-Virkelig? -Safa gav hende en gave.
-Gik vi glip af alt? -Jeg fik en gave.
Hvad? Må jeg se et kram?
-Ja. -Ja, lad os få et kram!
Jeg var altid klar til at komme videre. Problemet eksisterede kun i hendes hoved…
Jeg brugte ikke tid på det.
Jeg er glad for, det er løst.
Salem!
-Hej. -Tillykke. Gud velsigne dig.
-Alt vel? -Tillykke.
-Hej! -Hej, alle sammen.
Hele gruppen var der undtagen Ebraheem.
Bare festen ikke sluttede, før Ebraheem var der.
Alle spørger altid: "Hvorfor giftede du dig med ham?"
Jeg vidste fra starten, han var den rette, fordi han altid gav mig fred i hjertet.
Ti år senere har intet ændret sig.
Han er mit livs kærlighed.
Han er far til mine to smukke børn og nu til nummer tre.
Jeg vil ikke lave om på dig, du er perfekt, og jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Hvor smukt.
Tak, fordi I kom på denne smukke dag, der er så speciel for os.
Hvad kan jeg sige om ti års ægteskab?
Det er en lang rejse, og der er op- og nedture…
Danya, tusind tak, fordi du står ved min side.
Jeg er ikke nem. Det glæder mig, vi er nået så langt.
Og jeg glæder mig til de næste 10, 20, 30, 40 år sammen. Jeg elsker dig.
-Jeg elsker også dig. -Tak.
Du er så sød. Tak.
De har været meget igennem.
Det er dejligt at lægge alt til side og fejre dem som par.
Ti år er en stor milepæl.
Spørg bare mig.
Jeg ved det.
Er I klar til kønsafsløringen?
-Ja! -Ja! Lad os gøre det.
Vi fandt snart ud af kønnet, og jeg var vildt spændt.
Ti, ni, otte, syv, seks,
fem, fire,
tre, to, en.
Er I klar?
Det er en pige!
Jeg vidste, det var en pige.
Jeg havde på fornemmelsen, at det er en pige.
Jeg er vildt glad.
Jeg glæder mig til at møde min datter.
Tillykke!
Jeg er glad.
Det er et smukt øjeblik.
Lad os røre maven.
Hvem er den næste?
-Mona! -Mona!
-Ja! -Mona!
Livet handler om de beslutninger, man træffer.
Jeg har besluttet mig for at tilbringe mere tid sammen med min mand
og blive gravid.
Det står i kalenderen. Det sker.
Jeg vil bare leve mere i nuet.
Penge kommer og går.
Jeg har indset, at familien betyder alt.
Erkendelsen af, at jeg kan miste Fahad, fik mig til at gå amok.
Jeg kan ikke forestille mig livet uden ham.
Ja, for fanden!
Livet er ikke uforanderligt.
At tilgive Loujain var så svært for mig,
men så besluttede jeg mig for at give hende en chance.
Jeg håber ikke, det er forgæves.
Livet er fuldt af uforudsigelige øjeblikke.
Det, der skal ske, vil ske,
fordi vi vokser og forandrer os.
Jeg indså, at jeg ikke kan kontrollere alt.
Indimellem må jeg give slip
for at komme videre og tage hul på et nyt kapitel.
Sådan er livet. Intet forbliver det samme.
Da jeg giftede mig, troede jeg, jeg altid ville være lykkelig.
Men livet førte mig til en skillevej fuld af forskellige udfordringer,
men også fuld af muligheder og optimisme.
Livet overrasker os.
Venner kan blive til fjender,
og fjender kan blive til venner.
Det er vigtigt at vide, hvem man kan stole på.
Vi er en gruppe succesrige venner.
Vi har delt de sødeste øjeblikke og de sværeste.
Stoler alle på hinanden? Det ved jeg ikke.
Når en ven bliver en fjende,
kan det gøre meget ondt.
Ebraheem og jeg var bedstevenner.
Nu ved jeg ikke, hvad fremtiden bringer.
Jeg ved bare, at Bliss og jeg skal have barn igen,
og vores fokus er på at skabe et kærligt hjem for vores børn.
Jeg er så taknemlig.
Det er en smuk dag fuld af kærlighed.
Jeg troede aldrig, jeg ville sidde her i dag.
Jeg opdagede sider af mig selv, jeg ikke anede eksisterede.
Men jeg havde aldrig forestillet mig,
at bedrag kommer fra de nærmeste.
Og vennen, der bedrager en,
er værre end en fjende.
Livet er fuldt af overraskelser.
Dem, der stod mig nærmest, er blevet fremmede for mig.
I dag besluttede jeg mig for at vise storsind
og tage et stort skridt og tage til DJ Bliss og Danyas event.
Ikke for deres skyld, men for det barn, Danya venter sig.
Jeg aner ikke, hvordan Bliss vil reagere.
Hvad?
Vi blev alle chokerede over, at Ebraheem dukkede op.
Lad os håbe, de kan forsone sig.
Ebraheem havde pokerfjæset på. Jeg kunne ikke aflæse ham.
En lille gave og en lille undskyldning
for at have ødelagt nyheden.
Med Ebraheem ved man aldrig.
Jeg ved ikke, hvad han tænkte på,
da han kom med en buket blomster.
For sent!
Synes du ikke?
Tekster af: Vibeke Petersen