Ovo je treći put da pokušavaš oblatiti moj lik.
-Zašto misliš da… -Prestani me napadati.
-To što si luzer… -Zašto odgovaram…
…ne znači da me možeš zajebavati.
Dečki!
Smeće jedno!
-Što si ti umišljaš? -Ne, Ebraheeme!
-Udario si me u lice? -Ebraheeme!
-Dečki! -Udario si me u lice?
-Dečki! Ebraheeme! -Govno jedno!
-Dečki! Ebraheeme! -Jebeno…
Dohvatili smo se, ostali su nas razdvajali.
Stigli su čak i zaštitari.
-Stani! -Što si ti umišljaš?
Tko, jebote?
Šokirao sam se.
Nisam to očekivao.
-Jebeno govno! -Prestani!
Udario si me u lice tanjurom? Govno jedno!
-Prestani! -Govno jedno!
-Smiri se, Blisse.
Trebao sam poslušati ostale.
Salem me upozorio i nisam mogao vjerovati.
Danas sam ja bio na redu.
Može li ljubomora ići dotle?
Da me moj brat želi povrijediti?
Slomio mi je srce.
Iz ničega je nastala gungula, tako brzo.
Nevjerojatno.
Dosta!
-Ne vraćaj se. -Miči mi kameru s očiju.
Sinoć si bocnuo lava
i lav nije ništa učinio.
Ne možeš se vratiti i bocnuti lava drugi put
i očekivati da se ništa ne dogodi. Brale.
Drži to na oku.
Svaka akcija ima reakciju.
Tu je reakciju izazvao Ebraheem.
Dok sam to gledao,
sjećao sam se svake riječi koju sam im rekao.
Gotovo je.
Hvala Bogu što je tu stalo.
Da vidimo što će biti u bolnici.
Marwane, ni ti ni tisuću ljudi poput tebe nisu dorasli Ebraheemu Al Samadiju.
Došlo je do toga da mi mora ozlijediti lice.
Brzo!
Očito, zbog svega
Ebraheem je morao u bolnicu.
Blissa je sve to uzrujalo.
Marwan se htio ispričati Ebraheemu,
ali zaustavio sam ga jer sam se bojao da će eskalirati.
Marwan je bio uzrujan i osjetio sam da je požalio.
Sjedni. Dođi sa mnom. Sjedni, kompa.
Učinio sam ono što bi svaka normalna osoba učinila.
Reagirao sam.
Nikad se nisam potukao.
To me rastužilo i nisam znao što bih.
Marwane, sjedni. Nije vrijeme.
U redu je. Nije bilo namjerno.
Reći ću ti nešto, Ebraheeme.
I slušaj me jasno i glasno.
Možda si ti to već radio,
ali ja nisam.
Nisam takav.
Ni ja, ni moja žena, ni moja obitelj.
Ne.
Nisam mogao vjerovati.
Je li se ovo zbilja dogodilo?
Poričem to.
DUBAI BLING
MARWANOVA I DANYINA KUĆA
Nakon onoga što se dogodilo više nisam mogao biti ondje.
Pa sam otišao kući da razgovaram s Danyom.
Bok.
Sjedni.
Ne radujem se ovome razgovoru s Danyom.
Znam da će biti bolno.
Ali radije bih da to čuje od mene nego od drugih.
Dobro što nisi išla.
Gledala sam mobitel
i vidjela
da me Ebraheem blokirao na svemu.
Što je bilo?
Gdje da počnem?
Sinoć sam ti rekao što je učinio.
Razočarao me.
Sve mu je šala.
-Jučer te nije nazvao? -Ništa.
Nisam mu poslala poruku jer sam mu već sve rekla.
Odustajem.
Ako ga zamolim da nikomu ne govori,
nema iznimke od tog pravila. Ni za koga.
Kao da me netko ubo u srce.
Uzeo je nešto tako lijepo, tako sveto između mene i Blissa,
i prodao to za džabe.
Nećeš vjerovati što je bilo.
Reci mi.
Marwane?
Možeš mi reći?
Trudim se. Pokušavam joj reći točno što se dogodilo,
ali riječi ne izlaze.
Zašto plačeš, Marwane?
-Što se dogodilo? -Ovo će ti zvučati suludo.
Na doručku su bili samo dečki
i onda se on pojavio.
I mislio bi da će ući podvijena repa
i spuštene glave. Ne, ulazi s osmijehom,
opušten, razgovara, bez grižnje savjesti.
Fahad, Hanna i Salem,
trojica po kojima stalno sere,
počnu mu davati životne savjete.
I rekao sam: „Nije li ironično da ti svi za stolom
daju savjete kako da budeš bolji?”
I taj mali ustane.
Stavi ruku na stol i sve odgurne.
Reagirao sam. Ne sjećam se. Uzeo sam prvo pod rukom i pogodio ga.
Počeo je ludjeti. Trojica ga nisu mogla zaustaviti.
Nisam to očekivala od Ebraheema.
Bliss je vrlo miroljubiva osoba.
Mnogo je potrebno da ga netko dovede to toga.
To je tako nepristojno.
Otkriva moju tajnu, bez kajanja, bez isprike.
I povrh toga, tuče se s tobom.
Nije normalan.
Nimalo.
Žao mi je zbog toga. Nisam mislila da će nam se ovo dogoditi.
Mislila sam da smo bliski. Bili smo kao obitelj.
Posljednje što sad trebam jest stres.
A onda naprave nešto što će mi izazvati najveći stres.
Žao mi je zbog ovoga.
Ne znam gdje smo pogriješili
da ga je to dovelo do ove razine mržnje prema tebi.
Bili ste tako bliski. Kao braća ste.
To nije moj brat.
Ne.
Boli mnogo više jer smo bili tako bliski.
Ali nisam mislio da će to raditi u svom krugu.
To je kraj emisije.
Pustite odjavnu špicu.
Prijatelj ili član obitelji to ne radi.
-Volim te. -I ja tebe.
Prebrodit ćemo ovo. U redu je.
Vjerujem ti.
Posljednji je dan odmora.
Za kraj ovog napornog vikenda
odlučila sam pozvati skupinu
na ručak na plaži.
Možemo se oprostiti
i vratiti se kući.
-Tako opuštajuća vibra, zar ne? -Da.
Nakon onoga za doručkom
odvezli smo Ebraheema u bolnicu.
Bliss i Salem otišli su. Nisu nam se pridružili na ručku.
Dolaze li Ebraheem i Bliss?
Ebraheem i Bliss…
Gdje su? Ne dolaze?
Hanna i Fahad rekli su meni i Safi
što je bilo tijekom doručka s Blissom i Ebraheemom.
Bliss je otišao.
-Otišao je? -Da.
-Stvarno? -Zbog posla?
Da. Htio se vratiti Danyi, mislim.
-A Salem? -Gdje je Salem?
Ni on neće doći?
Neće doći.
Ebraheem je nestao, Bliss i Salem…
Pitam se što se događa.
Jesu li se barem danas pomirili?
Baš naprotiv.
Ebraheeme.
Bok!
-Kako si? -Bok.
Falio si nam.
-Kako si? -Dobro sam. Vi?
-Kako ide? -Dobro sam.
-Da? -Kako se osjećaš?
Dobro.
Ne, što se dogodilo? Ozbiljno!
Ebraheem je stigao i osjetila sam da se nešto dogodilo, pa…
Dakle, Salem, Hanna i Fahad,
doručkovali smo s Marwanom.
Salem je načeo temu.
Rekao je: „Vi ste kao braća
i nema smisla da se ljutite.”
I Fahad je rekao slično, kao i Hanna.
On je odgovorio. „Iznenađen sam što vas trojica
branite nekoga s kim ste imali problem.”
A ja: „Blisse, ovo je treći put da blatiš moj lik.
Preispituješ tko sam, a točno znaš tko sam.”
Naljutio sam se.
Ustao sam i napravio ovo,
znate, iznenada.
On se valjda uplašio.
Tanjurom me pogodio u glavu.
-Bože! -Molim?
-Joj, ne! -Gledajte.
-Bože! -Što?
Nemoguće!
-Bože! -Tanjurom u lice?
Najvećim tanjurom.
Ne vjerujem.
Šokirana sam.
Vidim posjeklinu i krv.
To je strašno.
Stalno krvari.
Ne! Bože!
Na trenutak sam pomislila
da je taj tip, Ebraheem,
sigurno isprovocirao Blissa jer Bliss to nikad ne bi učinio.
I mislim da se to dogodilo.
Što se dogodilo nakon što je razbio tanjur?
Um mi se pomračio. Ne znam.
Znam samo da sam ga htio rastrgati.
Ne želim osuđivati Blissa
dok ne čujem njegovu stranu.
Osjećaji su se oteli kontroli.
Previše je to.
-Jesi li ga udario? -Ali…
Pokušao sam, a Fahad, Salem
i Hanna zadržali su me.
Sve ovo zbog onoga jučer?
Ne bih rekla. Mislim da se nakuplja.
Nije se dogodilo tek tako.
„Držao si sve to u sebi? Zašto?
Jer si ljubomoran? Jer si 42-godišnji DJ?”
Pa što ako je DJ?
Ako netko poput Ebraheema želi biti moj prijatelj,
a iza mojih leđa me ogovara, to nije prihvatljivo.
Ali ovo je samo naznaka
o tome koliko je loša ta situacija s Blissom.
Ima tu mnogo više. Problem je dublji.
Rekao sam mu. Otišao bi Salemu i razgovarao s njim.
A nije razgovarao sa mnom.
Ni trenutak ne mislim
da je namjerno gađao tvoje lice
ili tvoje oko.
Ebraheem smatra da je napadnut i ozlijeđen je.
Govori iz frustracije i bijesa.
Stoga nisam ozbiljno shvaćala
sve negativno što je govorio.
U trenutku bijesa katkad zaboraviš što radiš
i moraš se pribrati, smiriti postupke. Ti si…
Moramo odgovarati za svoje reakcije.
Ebraheem može reći što misli.
Može reći što želi. On je pogođen.
Ali istodobno
Ebraheem zna kako isprovocirati
određene ljude da reagiraju.
A tvoje prijateljstvo s Danyom?
Ne radi se o tome. Znate…
Danyi ne želim ni reći što se dogodilo. Neka on ispriča svoje.
Ne želim stati između njih. Vjenčani su. Imaju djecu.
Želim ih se kloniti. Već sam ih blokirao na Instagramu.
Ne želim imati posla s njima.
Ali pokazao si mi tko si.
Danya ne zna moju stranu.
Ne veselim se što ću je iznijeti.
Sigurno će stati na moju stranu.
Ali, Ebraheeme,
ne možeš uvijek praviti spektakl od svega.
-Moraš to smiriti. -Ne, pokušao sam…
Jučer sam smirio situaciju. Vidjeli ste.
Sad sam zabrinuta za tebe.
I Danyu jer je trudna.
-Blokiranje… -Neću ništa reći Danyi.
Trebao bi joj poslati poruku i reći…
„Kunem se, nisam ništa učinio.”
Ebraheeme, možeš li je nazvati?
Zamislite… Zamislite da se Marwan javi.
Ne javlja se.
Nije se javila.
Želim razgovarati s njom i smiriti je i reći joj da je sve u redu
i da se ne brine
i da smo kao obitelj i da ćemo zajedno to riješiti.
To sam htio reći, ali nije mi dopustila.
Može li se to popraviti?
Kada donesem odluku, kad je riječ o mojoj dobrobiti,
konačna je.
A što si odlučio?
Da se maknem od njega.
Šteta je nanesena. To je problem.
-Prekršio… -Nije riječ o mržnji.
Riječ je o boli koja ostaje nakon svega.
Prošla sam to što on prolazi.
Kao moj problem s Loujain. Svađe su glupe,
ali ono oko čega se svađate nije glupo.
Iskreno, jučer nakon mog odlaska
ne znam što se dogodilo. Otišla sam jer sam bila uzrujana.
Ne zato što je ona bila ondje.
Uzrujala sam se jer je volim.
Ozbiljno.
Kao da si joj oprostila.
Jesam. Možeš prekinuti odnos s nekim,
no ne možeš se natjerati da je mrziš.
No ona je i mene i sebe dovela u ovu situaciju.
Zašto je nekima izdaja tako laka? Ništa nije vrijedno toga.
Vrijednost ne proizlazi iz novca.
Novac nikoga nije stvorio, mi stvaramo novac.
Ne dopusti da te to potopi.
Ako želiš mir, nađi ga u sebi. Radi na sebi.
-Istina. -Iznutra.
Meni novac ne definira osobu.
Bitan je karakter.
Meni je stalo do toga kakvi su ljudi iznutra.
-Jwana, volimo te. -Hvala.
Znam da vrijeme liječi sve.
Da. Uglavnom.
Cure, želim vas pozvati na parti u pidžamama.
Tulum u pidžamama!
To je samo za dame.
-Tučnjava jastucima? -Naravno.
-Dobro. -Poslat ću pidžame.
Dolazi li Loujain?
Bože! To bi bilo najbolje.
Jako sam tužna što Jwana i LJ nisu popravile odnos.
Nadam se da će opet postati prijateljice
jer svakako trebaju popraviti svoj odnos.
Ljudi, hvala vam što ste došli.
-Bilo je puno akcije. -Hvala Bogu.
I tužna sam što su neka prijateljstva problematična.
Vrijeme liječi sve.
Hvala, Zanzoun.
Odmor je završio.
Ovaj sam odmor osmislila
kako bi ljudi razgovarali i pomirili se,
ali nije ispalo kako sam planirala.
PLAŽA SUNRISE
Uz svu dramu u skupini
htjela sam se maknuti
jer to ne predstavlja mene.
Pa sam se odlučila za piknik uz more s djecom,
gdje možemo provesti posebne trenutke.
Opa!
-Baš je lijepo! -Sviđa vam se?
-Da. -Da? Izabrala sam omiljene boje.
Hvala.
-Jako te volim. -To je naš mali odmor.
Moja djeca potiču najbolje u meni.
I kad sam s njima, u svom sam elementu.
One su moj svijet, one su moj oslonac, moje sve.
Imamo piknik na plaži.
-Živjeli. -Da, živjeli!
Živjeli, Talia.
Jako dobro. Živjeli.
I tako…
Hoćeš li se jednog dana udati?
Kćeri su mi najbolje prijateljice. Što su starije,
to je komunikacija drukčija.
Naravno da ću se udati za osobu koju ti odobriš.
Hoću li se uskoro udati?
Neću.
Udat ću se samo
za osobu koju vi prihvatite i volite.
I on mora voljeti vas kao vlastite kćeri.
Zaruke su otkazane.
Više nisam zaručena.
Sad sam u odnosu s obitelji i sa sobom.
Želite li da se udam?
-Da. -Da, za pravog tipa.
Da, ali i važno je jesi li ti sretna s njim.
Mila!
Ne samo da mi budemo sretne.
Ponosim se svojim curama i…
Budući da sam imala jako težak odnos s vlastitom majkom,
sve što nisam imala u životu s vlastitom majkom želim dati njima.
Vi kao da niste samo moje kćeri.
Najbolje prijateljice!
Jer jesmo.
Često griješim. Znate, mama nije savršena.
Želim da znate da svi učimo iz pogrešaka.
Bitno je da radimo na sebi.
A zbog vas uvijek želim biti bolja verzija sebe.
Iskrenost je jako važna s djecom.
Nakon svađe između mene i Jwane
jako sam sazrela.
I sad je trenutak da to pustim.
Vrijeme liječi sve.
Imam malo iznenađenje za vas.
Sitnicu.
-Izvoli, Talia. -Hvala.
To su naši inicijali.
Znate što?
Toliko smo toga prošle,
samo nas tri, same.
I uspjele smo.
Ovo je najbolji dar koji si mi dala.
-Je li? -Da.
„Obećajte mi da me nikad nećete ostaviti.”
-Nikad ne bih. -Obećaj mi.
-Jer ja vas neću. -Obećavam.
Katkad samo uzmem trenutak i samo ih gledam
i zastanem.
Sjetim se kad su rođene.
I sad ih gledam i zbog toga se osjećam
toliko sretnom da me preplave osjećaji.
Ozbiljno mislim, zauvijek zajedno.
CENTAR DUBAIJA
Nakon svega
Danya i ja odlučili smo da je najbolje da okupimo ekipu
i sve im ispričamo.
I htio sam biti siguran
da Hanna, Fahad i Salem također budu ondje.
-Bok. -Kako si?
-Dobro? -Dobro, dušo.
Nakon što sam otišla, čula sam što se dogodilo s Blissom i Ebraheemom.
Danas idemo k Blissu.
Rekao je da će iznijeti svoju stranu priče
o onome što se dogodilo s Ebraheemom.
Prvi put vidim Danyu nakon dobre vijesti, iako nam je Ebraheem rekao.
Htjela sam joj čestitati pa sam kupila cvijeće.
-Čestitam. -Hvala.
-To je mali… -Baš slatko.
Draga si.
Bok, dragi. Kako si?
-Dobro. -Sve pet?
Cure.
Čestitamo.
-Hvala. -Da, kako se osjećaš, Danya?
Iskreno, nisam sjajno. Teško je. Nije lako.
I druge su trudnoće bile ovakve?
-Da, sve moje trudnoće. -Ajoj.
Da. Planirala sam objaviti svima.
A kad sam doznala kako su svi saznali, to me jako uzrujalo.
Ali cijenim to i hvala vam.
Hvala.
Čestitaju mi, a ja sjedim i mislim:
„Nisam htjela da tako saznate.”
Čini mi se kao da bi me
netko tko me mrzi doveo u tu situaciju, ne najbolji frend.
Hvala vam svima što ste došli
i sigurno ste već svi čuli što se dogodilo.
Situacija je užasna.
I nimalo mi nije drago
i važno je da vam ispričam svoju stranu priče.
Farhana mi je rekla
da je Ebraheem glumio i ispričao lažnu priču.
Svi su ga sažalijevali,
ali nema veze. Ispričat ću pravu priču.
U redu je, kompa. Ovo je život. Događa se.
Bog te stavlja u ovakve situacije da učiš i život ide dalje.
Marwan je potresen i jako uzrujan
jer je preopterećen.
Muči se da objasni. Osjeća bijes i ogorčenost.
Rekao je da je zatresao stol i da sam ga gađao jer sam se naljutio.
To je laž.
Ustao je. Udario je o stol
i sve gurnuo na mene.
Drago mi je što je Bliss ispričao svoju stranu priče,
što je jako važno.
Imam li pravo?
Svaka priča ima dvije strane. Prema Blissu,
Ebraheem nije samo udario o stol. Ne.
Gurnuo je sve sa stola.
Priča je posve drukčija.
Noć prije otkrio je našu najdragocjeniju tajnu,
ono što smo vam mi htjeli reći, o bebi.
Što biste vi učinili? Recite mi.
-Znaš kakav je Ebraheem. -Ali to nije u redu…
-Nije najdublja tajna. -Ne.
Nije to smio reći.
Tu je zdravlje. Život djeteta.
-Život žene. -Htjeli su nam reći.
Ali to nije u redu. Ne, dušo.
Volim Ebraheema, ali postoje granice koje se ne smiju prijeći.
Pravo je osvježenje
da sad imate drukčije mišljenje o Ebraheemu,
kad su proteklih godina
mene napadali zbog Ebraheema.
-A nitko nije ni govorio o tome. -Imaš pravo.
I mene je prikazivao kao lošu.
I da nisam ono što jesam.
Bliss, Danya i Ebraheem Zeinu su smatrali neprijateljicom.
Ali kad Zeina više nije neprijateljica,
koja je srž njihova prijateljstva?
Razumijem. To je poniženje,
ali pokazuje njegove loše postupke.
Nezreo je. Ponaša se smiješno.
Svi znaju da Ebraheem zna biti govnar,
ali ti si me razočarao
kad si nešto bacio.
Znam te i znam da ga nisi ciljao.
Samo si reagirao.
Nisi mu htio nauditi.
Ali moraš imati veću kontrolu nad sobom.
Ebraheem je lud.
Ali opet,
tako pokušavaš riješiti situaciju?
Ne, stari. Ne možeš se tako ponašati.
Marwana ne krivim jer je reagirao na njegov postupak
i želim da obojica sjednu i poprave odnos.
To je manji problem
i potrudit ću se da im pomognem pod svaku cijenu.
Pričekajmo da se smire i da se ohlade
pa ću vidjeti kako mogu pomiriti braću.
Dotad si ti bio žrtva.
Ali čim si bacio tanjur, sve se promijenilo.
Sad moraš razmisliti o tome kako dalje.
Da, znam što trebam. Ne želim takve ljude u blizini.
Osjećam se grozno, ali neću više to dopuštati.
Da me netko tako provocira.
Posve razumijem zašto si uzrujan, obje strane, ono…
Ali mislim da se volite i da je ovo nepotrebno eskaliralo.
Morate dokučiti kako da to riješite
jer nije vrijedno odbacivanja prijateljstva.
Nisam ovdje da odlučujem tko ima pravo
ni tko je negativac.
Obojica se trebaju ispričati.
To što se sad osjećaš loše
potvrda je da ti nisi takva osoba.
Koliko sam vidio,
Bliss se jako pokajao
jer, očito,
nema ni trunke agresivnosti u sebi.
Stvarnost je takva da ne možeš planirati kako ćeš reagirati.
To je reakcija.
-Život ide dalje. -Da. Točno.
Znaš, ne možeš to rastezati.
-Hvala, Fahade. -Hvala.
Znam da je ovo izazvalo mnogo
napetosti i nelagode u grupi.
Ja sam htio ispričati svoju stranu.
Nije me briga tko će podržati njega, a tko mene.
Ja znam istinu.
Znam što sam učinio i znam što zastupam.
-Vidimo se na proslavi godišnjice? -Da!
-Čestitam. -Hvala.
Planirali smo proslaviti desetu godišnjicu.
Ali nakon svega
htio sam promjenu.
Kad stignu, reći ćemo im
da to nije samo proslava desete godišnjice,
nego ćemo i otkriti spol djeteta.
A Ebraheem još nije pozvan.
KUĆA JWANE KARIM
Nakon drame u skupini
baš trebamo noć u pidžamama.
Veselim se što cure dolaze.
Pripremila sam kavijar i perje.
Iskreno, jedva čekam.
Bože! Baš si slatka.
Obožavam ovo mjesto. Poput djevojačke sobe iz snova.
Sviđa mi se ideja zabave u pidžamama.
Lijepo je biti s curama. Ovo mi stvarno treba.
Bok, cure.
Bok. Kako si?
Dobro došla.
Svi znaju da ako ja nešto organiziram, mora biti savršeno.
Drago mi je što si došla.
-Naravno, zbog tebe. -Volim te.
-Bok, curke. -Bok!
Bok!
-Bok, dušo. -Bok. Kako si?
-Bok, Safa. Kako si? -Bok.
Prvi put nakon više mjeseci
Farhana je ušla i pozdravila me.
Pitala je: „Kako si?”
Smatrala sam to isprikom. Idemo dalje.
Morala sam okrenuti leđa tvom ormaru, inače bih bila…
-Obraćaju mi se. -Da.
To je pola moje zbirke.
Druga je polovica u mojoj kući u drugoj zemlji.
Otkad sam na ovom nematerijalističkom putovanju,
kako mi možeš tako izložiti birkinice?
Cure,
priredila sam nam male obroke.
Obožavam kavijar.
Dobro, znate koliko volim govoriti kopčama za kosu
i sve to pa sam ih svima donijela.
Hura!
Kad god stavim kopču,
netko mi kaže: „I ja ih trebam.”
Odabrala sam kopču za svaku curu.
Mahirina, jer si odnedavno slobodna…
Imaš kopču i pišu dvije stvari.
Piše: „Dodaj me” i „Nema šanse”.
Ako vidiš tipa i svidi ti se, možeš staviti „Dodaj me”,
a ako ne, onda „Nema šanse”. To je za tebe.
Stvarno volim Safu. Tako je slatka.
Naravno „Dar za porod” za tebe.
-Naravno. -Hvala.
„U šoping” i „Nema šanse”.
Hvala, dušo!
„Yalla Habibi” za tebe.
-Najmotiviranija osoba. -Što?
„Kupi mi birkinicu” za kraljicu.
-Hvala. -Tipična Safa.
I „Dodaj me” za društvenu influencericu.
-Baš slatko. -Piše „Dodaj me”.
Safa mi je dala kopču. Želi pomirenje.
I vrijeme je da to zaboravim.
To je to. Gotovo je.
Izvukla je pouku. Nadam se.
Što je bilo s tvojim mužem?
Bio je jako uzrujan, mislim…
-Nije mu lako. -Znam.
Mislim da se vidi…
Muškarcima je teško plakati.
Uzrujala sam se kad je zaplakao.
Kod kuće je nekoliko puta plakao.
Prvi put tako javno.
Jako mu je teško.
I meni je teško jer to prolazi.
-I tebi je jako teško. -Jako.
Između muža i najboljeg prijatelja.
-I poslovnog partnera. -Da.
I trudna si, hormoni su ti već u rasulu.
Da.
Zapela sam između svog životnog partnera,
supruga, oca svoje djece
i svog poslovnog partnera i najboljeg prijatelja.
Sad ne razmišljam o poslu ni o bilo kome drugome,
samo o dobrobiti svog muža.
Tužno što je došlo do ovoga.
Mislim da je to, u cijelom mom životu, nešto najgore što mi je prijatelj učinio.
-Stvarno? -Da.
U životu.
Kao da mi je probio srce.
I to me jako povrijedilo.
I znate, neki mogu reći:
„Pa? Trudnoća nije važna.”
Ali meni jest.
Više sam mu puta rekla da ne govori o tome.
Zašto nam je rekao?
Nije mogao podnijeti da imam svoj trenutak.
Htio mi ga je uništiti.
To mi je jedino objašnjenje.
Ebraheem ne može podnijeti da netko
ima sretan život, sretan brak.
Uvijek je sanjao o djetetu,
a nema stabilnu vezu.
Koje je drugo objašnjenje?
Dakle, cure, dobro.
-Zabavimo se. -Molim te!
-Da! -Dobro?
Pripremila sam iznenađenje da razvedrimo atmosferu.
Malo zaigrane borbe.
Borba!
Apsolutna ludost.
Nikad se nismo okupili, a da nije bilo nekakve borbe.
Zabavile smo se.
Imam perja u ustima. Ne mogu…
Danas se nalazimo samo ja i Ebraheem.
Pokušat ću dokučiti kako da popravimo ovo prijateljstvo,
iako je bilo jako narušeno.
-Bok, dragi. -Zdravo.
-Dobro došao natrag. -Hvala.
-Kako si? -Dobro sam.
-Kako ide? -Dobro sam.
-Jesi li dobro? Sigurno? -Da.
Nedavno sam upozorio Ebraheema i Marwana, ali nažalost, nisu shvatili ozbiljno.
Mislili su da im držim prodike ili samo pokazujem svoje životno iskustvo.
Ali obojica su shvatila
da su imali problema
koji su se nakupljali s vremenom.
Sreća što nije bilo gore.
Znaš me. Ništa ne uljepšavam.
Imali ste jasno upozorenje, znaš?
Vidio sam da je Marwan uzrujan, no držao je to u sebi.
Vidio sam. Mislili ste da se šalim.
Tog nam je dana rekao:
„Moramo otvoriti srca i reći istinu.”
A ja ću: „Ljudi trebaju priznati kad griješe.”
Sve što govoriš, Ebraheeme, to nije uzrok svega.
-Ne. -Bio sam ondje i vidio obojicu.
Poznaje me.
Ako me netko napadne, uzvratim deset puta jače.
Ja sam najbolji mogući prijatelj,
ali istodobno, mogu biti i najgori neprijatelj.
Uvjerava ljude da mu Ebraheem želi uništiti brak.
Što nije istina. Već je uništen.
Ne moram ga ja uništavati.
Iskreno, Bliss uvijek krivi mene zbog problema u svom braku.
Želim da Bliss i Danya razumiju da dajem sve od sebe
da spasim njihovu vezu.
Cijela je situacija bila pogrešna. Niste trebali biti tako agresivni.
-Ja sam bio agresivan? -Ne. Svi mi. Obojica, kompa.
-Saleme, ja… -Obojica.
Ustao sam od stola i otišao sam. Odlazim.
Ne, Ebraheeme.
Dok si odlazio,
sve si bacio na Hannu i Marwana. Sve.
Ovako. Sve si bacio.
-Možda sam se okliznuo, ali nisam… -Ne.
Vjeruj mi. Kunem se, ne lažem.
Nije te on izazvao.
Reagirao je bacanjem na ono što je bačeno na njega.
Zar nisi vidio?
Vidio sam te kako letiš.
Ja?
Ebraheem je bio zbunjen.
Nije u potpunosti shvatio što se dogodilo.
Sve sam mu razjasnio.
Nije se ispričao.
„Oprosti. Nisam te trebao gađati tanjurom u glavu.”
-Rekao je. -Ne.
-On… Ne. -Kunem se da ga nisam čuo.
Došao je, plakao je. „Što sam učinio?”
-Stvarno? -Kunem se.
Salem me pokušava smiriti.
Jako je pametan.
Zna da ću zbog toga
malo razmisliti.
Nije me huškao.
Nisi takav, dragi.
I ne samo s Marwanom.
Sad tako reagiraš sa svima.
Nakon onoga s Hannom pitao sam se što je s Ebraheemom.
Primijetio sam da u zadnje vrijeme Ebraheemove svađe s bilo kime
završe fizičkim obračunom.
Jasno je kao dan da ima osobnih problema.
Možda situacija između njega i njegove žene nije sjajna.
To bi mu se moglo obiti o glavu ako to ne riješi.
I izgubit će sve prijatelje.
Što ćeš sad s poslom?
Zasad zaposlenici to rješavaju.
U najgorem slučaju ne želi biti partnerica.
Učinit ćemo to vrlo uljuđeno. Razići ćemo se.
Ako cijeniš moje prijateljstvo, pokušat ću to popraviti.
Nikad ne okrećeš leđa obitelji.
To je poenta.
Brinuo sam se da ta bratska veza kojoj se svi dive
može izblijediti zbog nečeg trivijalnog
što se može riješiti preko noći.
-Dobro, kompa? -Dobro.
Salem mi je poput starijeg brata.
Mnogo mi je pomogao.
Rekao mi je nešto što nisam znao o Blissu.
Organizirao sam iznenađenje za majku,
za novi posao koji sam pokrenuo za nju.
Pozvao sam sve
i nadam se da će Danya i Bliss doći.
Mama nam je uvijek pekla torte.
I bez ičega zna napraviti tortu.
Odlučio sam otvoriti tvrtku: Torte „zovi mamu”.
Ona ne zna.
Pokazao sam joj logo i to.
Ali ona ne zna. Iznenadit ćemo je. Bit će iznenađena.
-Koga pozivaš? -Sve.
Sve? Marwana i Danyu?
Nisam zlopamtilo. Ja nisam takav.
-Hvala Bogu. -Pozivnica je za sve.
Nakon razgovora s Ebraheemom
mislim da se želi pomiriti
i čim sam to osjetio,
rekao sam: „Hvala Bogu.”
Sad se Marwan mora smiriti.
Pokrenula sam novi podkast Meet My Friendz.
Danas sam pozvala Zeinu u podkast
jer je želim bolje upoznati kao osobu.
-Zdravo! -Bok!
-Hvala što si došla. -Hvala, dušo.
-Hvala što si me pozvala. -Kako si?
I Farhana će nam se pridružiti.
Nakon svega između Zeine i Farhane
htjela sam pozvati i Farhanu
da se pobliže upoznamo.
-Bok! -Bok, curo. Kako si?
-Kako si? -Dobro, dušo. Kako si?
Držim distancu.
Pozdrav šakom.
Uvijek vidimo krutu, arogantnu, nimalo lijepu stranu Zeine.
Ima li nježnu stranu?
Ako je ima, želim je vidjeti.
Malo mi je čudno što ovo radimo sada
dok je tvoje prijateljstvo u krizi.
Znam. Kakav obrat.
Sad znam kako je to kad ti je Ebraheem neprijatelj.
Dosad to nikad nije bio.
Osjećam tvoju bol.
-Sad vidim više onoga što ste vi vidjeli. -Tako je. Da.
Jer je lako sagledati situaciju kad nisi u njoj.
-Da. -Povjerimo. Možeš li nešto reći, Zeina?
Proba.
Sve u redu? Dobro.
I tri, dva, jedan…
Dobro došli u novi nastavak
podkasta Meet My Friendz.
Danas imam dvije posebne gošće.
Jedna mi je već dugo prijateljica, a druga mi je nova prijateljica
i razvijamo prijateljstvo.
Zeina i Farhana.
Dobro došle.
-Hvala. -Hvala.
Upoznajmo se na dubljoj razini.
Želim početi.
Kakvo je bilo tvoje djetinjstvo, odrastanje?
Odrasla sam u Libanonu.
Srednje sam dijete
i zbog rata u Libanonu
mnoge su obitelji patile u smislu financijske stabilnosti.
I zato što sam odrastala u tom okruženju
u kojem danas imam dom,
a sutra ga nemam,
obećala sam sebi
da nikad neću o nekomu financijski ovisiti.
Nisam rođena bogata.
Primjerice,
nikad nismo otišli na obiteljski odmor.
Nikad nismo išli jesti u restorane.
Nije bilo financijske stabilnosti
i vjerujem da su moji roditelji davali sve od sebe.
Da, prošla si teško razdoblje i mislim, svaka čast. Uspjela si.
Zeinina priča iz djetinjstva vrlo je emotivna.
Valjda vas katkad, znate, takve životne situacije
prisile da očvrsnete.
-Farhana, pričaj nam o svom… -O svom djetinjstvu. Da.
Odrasla sam u vrlo bliskoj i skromnoj obitelji.
Moj je tata radio. Mama je radila. Starija je sestra radila da nas uzdržava.
I zato mi je važno osnaživanje žena
jer sam vidjela kako je moja sestra…
Mnogo je žrtvovala da bi radila i…
radila svašta za nas.
Tako se ponosim sobom,
ali mislim da mogu i više.
Uvijek želim više.
Nadam se da će se jednog dana, kad Aydin odraste,
i on ponositi mnome.
Ne želim da Aydin to prolazi.
-Znam. -Ne želim da se muči.
Želim mu omogućiti dobar život jer sam se ja mučila u životu.
Svi vidimo što radiš. Sjajno ti ide.
I uz tebe smo.
A Aydin je sjajan dečko.
Kad sam čula Farhaninu priču iz djetinjstva,
to je nesumnjivo dodalo više dubine načinu na koji gledam Farhanu.
Mislim da je malo bolje razumijem.
Kad ste prvi put doživjele gubitak?
Gubitak?
Moj tata.
Gubitak je bio prilično težak
i bilo je tužno gledati kako pati.
Umro je nakon petogodišnje bitke s rakom.
Ražalostim se kad vidim da uspijevam,
a on to ne vidi.
I, da,
nije lako.
To je prvi put da sam doživjela gubitak.
Zeina Khoury vrlo je često ime u Libanonu,
ali…
ja nisam Zeina Khoury.
Ja sam Zeina Khalil Khoury.
Ponosim se što mi je bio otac.
To me jako rastužuje. Znaš li zašto?
Jer je i Farhanin tata preminuo.
I to je nešto što vam je zajedničko.
Zamislite, na dan kad sam otišla saznati
da ću roditi dječaka,
tata mi je umro.
Možete li zamisliti?
Zamislite da ne može… neće moći vidjeti mog sina.
Kad god govorim o svom tati, uvijek plačem, mislim…
To su osjećaji koji se nakupljaju iznutra i izađu svaki put kad ga se sjetim.
Jesi li dobro?
Teško je.
Nadam se da će ovaj podkast,
čak i ako ne promijeni njihovo prijateljstvo 100 posto,
ako ga promijeni barem 20 ili 30 posto,
onda sam nešto postigla.
Obje su marljive žene, svašta su prošle.
Drago mi je što su uspješne.
Želim vam zahvaliti što ste u mom podkastu.
Upoznala sam vas na mnogo dubljoj razini.
Stoga hvala.
-Cijenim vaše vrijeme. -Hvala, Danya.
Sad ću završiti podkast.
Hvala što nas slušate. Uživajte.
I vidimo se sljedeći put. Bok.
-To! -Završile smo.
-Hvala vam. -Slatko.
Htjela sam ovo
i da se bolje upoznamo
i mislim da jesmo.
-To je dobra ideja. -Zdravo je.
Prvi me put pustila da govorim.
Usput, Ebraheem pokreće nešto za mamu,
pozvao nas je.
Mislim da je pozvao i vas.
Poslao je pozivnicu.
Htjele smo iskoristiti priliku da uvjerimo Danyu da ode na događanje,
da poprave odnose.
Biste li mogli doći
jer je to događanje za njegovu mamu?
Počnimo. Nikad ne znaš, znaš…
-Da. -Vrijeme liječi sve.
Razmislit ću. Ne kažem da ću doći.
Vidjet ću kako ću se osjećati.
Razmisli. Svrati ako možeš. Mi ćemo ionako doći.
Jako sam tužna.
Ne znam želim li ići na događanje.
Odlučit ću s Blissom.
Bok, kako si?
-Kako si? -Dobro sam.
Danas sam jako uzbuđen jer imam iznenađenje za mamu.
Mama je uvijek pravila torte.
Mislio sam da možemo iskoristiti te recepte
i zove se Torte „nazovi mamu”.
Ona ne zna što radimo,
no pozvao sam sve.
Čak sam pozvao Danyu i Blissa.
Iako je meni nanesena nepravda.
Ne mogu čekati ni sekunde
da vidim reakciju na majčinu licu.
Sa'eede, otvori vrata.
Kad prođe kroz vrata?
Iznenađenje!
Pogledaj onamo.
Ajme!
Pitala sam se zašto je ružičasto.
Znala sam da Ebraheem
planira Torte „nazovi mamu”.
Ali nisam očekivala da će me Ebraheem tako iznenaditi.
Ne znam, šokirao me.
Pravila bi torte s onim što je imala
i dok smo jeli i uživali u njima:
„Žao mi je. Više je nikad neću napraviti.”
„Zašto?” „Ne znam što sam stavila.”
Malo ovoga i onoga.
Iza svakog uspješnog muškarca stoji žena. Istina.
Moja mama.
Nečija majka više nije s nama i na mnogo je boljem mjestu.
Htio sam razgovarati o tome s bratom Fahadom.
Fahad, iako katkad vidi moje ispade,
uvijek je drag prema meni.
Mislim da je to zato što poštuje moj odnos s mamom
i siguran sam da voli svoju majku i da mu nedostaje.
Priredio sam malo iznenađenje, od brata bratu.
Hvala.
Fahad, jedini od nas koji je ostao bez majke.
Fahadova ljubav prema majci je divna.
Želim mu dati dar. Slika Fahadove mame.
-Spremni? -Da.
Ajme! Baš slatko.
Baš lijepo.
Prelijepa je.
Tako slatko.
Hvala.
Nitko mi to nije učinio.
Nitko mi nije priredio takvu gestu.
Potreslo me to…
Kad sam to vidio, ostao sam bez riječi.
Prije svega, čestitam.
I, Ebraheeme, hvala. Riječima ne mogu ovo opisati.
Ne mogu izraziti koliko sam zahvalan na ovoj gesti.
Kažu: „Raj je pod majčinim nogama.”
Moraš se sam snaći.
Samo moraš naći vremena da se oni ponose tobom i…
Što god učiniš, neka se tvoja mama ponosi.
Hvala.
Dirnula me ta ideja
jer Fahad neopisivo voli svoju majku.
Ebraheeme, hvala ti na ovom iznenađenju za Fahada.
Raznježila sam se. Nikad nisam upoznala punicu.
Geni su prilično jaki.
Izgubila je život ranije nego što je trebala
i voljela bih da može vidjeti kakvog divnog sina…
Majka mu je umrla od zdravstvenih problema.
Fahade, ne želiš to prirediti curama.
Zauvijek moraš biti uz nas.
Kakav emotivan trenutak.
Emigrantica sam u Dubaiju i nedostaje mi mama,
njezina hrana i druženje s njom.
I obećavam sebi da ću se u idućoj godini
više truditi da provodim vrijeme s njom.
Tvoj odnos s mamom na višoj je razini.
Da je barem moja bliže.
Voljela bih joj pružiti sve što i ti svojoj.
Ebraheeme, vidim koliko voliš svoju majku.
Da sam barem ja imala takav odnos s mamom,
ali nikad nisam.
Nadahnjuješ me da budem bolja majka
kako bih imala ovakav odnos s vlastitim kćerima.
Sretni ste što imate jedno drugo u životu.
Moja mama nije najbolje
i zato stalno plačem i…
Podsjećate nas da je život kratak
i da se što više trebamo družiti
jer je to sve što imamo.
Hvala, Khadejah, što si odgojila divnog sina.
Želim sina poput Ebraheema
koja me podržava i pruža ljubav.
Bog vas blagoslovio i nadam se da će ovo biti jako uspješno.
I želim kušati torte.
Hvala.
Majka je najvažnija osoba koja postoji u nečijem životu.
Odgojila me majka i postao sam muškarac zbog majke
i svi ste to što jeste zbog svojih mama.
Istina.
Svi su imali lijepe riječi i prvi smo se put svi složili oko nečega.
Jer majka zaslužuje biti najveći prioritet u vašem životu.
Bok svima.
-Evo me. -Jwana.
-Oprosti. -U redu je.
Imala sam nešto.
Bok, dušo. Kako si?
Svi su bili ondje.
Ali nažalost, nisam vidio Danyu ni Blissa.
Iskreno, očekivao sam da će doći.
Dobro došli. Ovo su sjajne torte.
Da!
Svi smo održali govor o našim majkama,
ali Jwana nije bila ovdje.
Nisi imala priliku.
Reci nam što ti majka znači.
Za mene je moja majka
druga poslije Boga.
Jedina je osoba koja mi je uistinu pomogla
i stala uz mene. Toliko joj dugujem.
Nije samo odgojila mene nego i moje kćeri.
Majku ne možeš zamijeniti.
Ona je jedina koja je uz tebe bez obzira na sve.
-Neka Bog čuva tvoju. -Hvala.
-Volimo vas. -Hvala.
Kad smo već kod toga…
ovo dolazi iz mog srca i nadam se da se nećeš ljutiti na mene.
-Iz poštovanja prema majci… -Da.
U tom trenutku,
pogledao sam Jwanu,
pogledao sam LJ
i pogledao sam mamu.
Osjetio sam da je to prava prilika.
Imam jako malo vremena da ih pomirim.
Ako ne možemo biti zajedno kao prijatelji,
barem bismo se trebali voljeti, posebno majke.
Naravno.
Jer ti si majka,
a i LJ je majka.
Želim da barem volite jedna drugu.
Ebraheem koristi savršen trenutak da ih zbliži.
Ja nisam uspjela.
Nadam se da će uspjeti. Bože, pomozi.
Tko kaže da je ne volim?
U redu, katkad u životu ima sukoba,
ali ljubav je uvijek tu jer ljubav je nepromjenjiva.
Tko voli, ne može mrziti.
Volim i nju i sve mame.
Možete li se zagrliti? Samo za mene.
-Prvo je ti zagrli. -Hoću.
U tom je trenutku to za mene bilo jako emotivno.
Kad sam je pogledala u oči,
osjetila sam tugu
i osjetila sam strah da ću je opet odbiti.
Dođi.
Ti si na redu.
Hajde, Jwana.
Napokon!
Oduvijek je volim. Zna da je volim.
Nikad je nisam mrzila.
Nedostajala mi je.
Možda je ovo Božji čin.
On mi je omekšao srce.
Falila si mi!
Osjećala sam da me još voli, i ja još volim nju.
Ne vrijedi patiti.
Presretna sam!
Cure, volim vas.
I nadam se da ćete odsad biti dobre.
Laknulo mi je i sretna sam. Jer sam u nekom trenutku odustala.
U redu je.
Uvijek ću te voljeti.
I ja tebe.
Ovo je prekrasno.
Svi su čekali taj trenutak.
Bilo je divno vidjeti ih kako se povezuju i mire.
Napokon.
Kao da je i meni pao kamen sa srca,
kako li je tek tebi.
Treba čuvati prijatelje.
Lijepo je što su jedna drugoj
pružile priliku i vidjele da mogu nastaviti
i biti još jače nego prije.
Iskreno, to me toliko tištilo.
I sjajna si majka.
-Volim te. -I ja tebe.
Rasplakala sam se, osjećala sam se kao…
da se toliko toga dogodilo i sad sklapamo mir.
-Lijepo. Baš lijepo. -Da.
Vidite? Majke nas zbližavaju.
Iskreno, nisam očekivala da će se LJ i Jwana
tako lako pomiriti.
Iznenadila sam se.
Sad kad su se LJ i Jwana pomirile,
želim vidjeti može li Salem pomoći da uvjeri Ebraheema da razgovara s Blissom.
Imaju pravo biti povrijeđeni.
Ali obojica se moraju ispričati.
I obojica moraju odraditi svoj dio posla.
To je bilo lijepo.
Iskreno, raznježila sam se, ono…
Bilo je tako lijepo
i, znaš, uvijek kažem da imaš veliko i lijepo srce.
Ti si tako divna duša.
I znaš, ja i Salem samo želimo pomoći
da se ti i Danya i Bliss opet zbližite.
Svi ste povrijeđeni.
Ali marite jedni za druge.
Nije vrijedno svađe.
Samo želim da Ebraheem shvati
da je sve što se dogodilo bilo nepotrebno.
Što duže čekaju da se pomire, to će im biti teže.
Nazvao sam Danyu istog dana.
Nije me nazvala.
Nazvao sam je da se ispričam jer sam svima rekao da je trudna.
Ja sam pogriješio.
A muža nema nigdje.
Ali i njemu je žao.
-A nije to rekao meni? -Ne, on…
-Ozbiljno? Svima? -Stvar je u tome… Treba se ispričati.
-Ali prvo ti Danyi. -Neću trčati za njom.
Bliss je svima rekao da se kaje,
ali meni nije.
Tko zaslužuje čuti „oprosti”?
To je arogancija.
Ali, Mona, mislim da imaju događanje, zar ne?
-Proslavu godišnjice. -Da.
Mislim da bi to bio najbolji trenutak
da se svi okupimo ondje i izravnamo sve račune.
Neću ni za milijun godina
otići na bilo koji događaj na koji nisam pozvan.
Ako žele glumiti da su važniji
i da imaju veći ego,
šokirat će se kad vide moj.
Znam da vi samo želite pomoći,
ali preklinjem vas, ne uvlačite me u nešto što ne možete jamčiti.
-Smiri se. -Saleme…
Znaš u čemu je problem? On ima očekivanja. Kao i oni.
Treba smanjiti ta očekivanja.
Budimo izravni. Čista srca.
Učinio sam sve da ga smirim
i navedem ih da se pomire, nadam se da će dobro proći.
ON ILI ONA
O, BEBO
Trebali smo slaviti godišnjicu,
ali kad je Ebraheem odlučio
skupini reći moju tajnu, da ćemo dobiti bebu,
odlučila sam prirediti zabavu otkrivanja spola.
I bit će iznenađenje za sve.
Mislim da je curica. Što ti misliš?
Ti kažeš curica, ja dečko.
Svi su pozvani osim Ebraheema.
Još se nije ispričao.
Nije razgovarao s Blissom.
Nema smisla da bude ondje.
Ne želim da sazna spol djeteta
i rastrubi cijelom Dubaiju.
Danya je rekla da nosimo plavo ili ružičasto. Pitam se što je.
To je otkrivanje spola!
Bože! Bok!
-Kako si? -Bok! Kako si?
-Što mislite? -Mislim da je dečko.
-Bok. Kako si, dušo? -Bok! Jako si lijepa.
Danas ćemo saznati spol?
Hoćemo.
-Bok! -To! Imamo i ružičaste.
Nisam znala da se otkriva spol.
-Iznenađenje! -Bok!
Sviđa mi se što ste došle skupa.
Jwana i LJ pomirile su se.
To me toliko usrećilo.
Samo vi nosite ružičasto, što mi je super.
-Usput, nismo to isplanirale. -Da.
Sretan sam što ste opet dobre i što ste prijateljice.
Ovo je najbolje iznenađenje.
Je li danas taj dan ili ne?
-Što? -Ono, Farhana i Safa.
-I mi smo dobre. -Neka bude mir.
Pozdravila sam je kod Jwane.
-Da? -Safa joj je dala dar.
-Sve smo propustili? -Dar.
Što?
Može zagrljaj? Samo…
-Da. -Da, zagrlimo se.
Nisam ni znala da postoji taj problem.
Bio joj je u glavi.
Ja se time nisam zamarala.
Sretna sam što je riješeno.
Saleme!
-Bok. -Čestitam. Bog vas blagoslovio.
-Kako si? -Čestitam.
-Bok! -Bok svima.
Naravno da su svi ovdje, osim Ebraheema.
Nadam se da slavlje neće prestati prije nego što Ebraheem dođe.
Svi me pitaju: „Zašto si se udala za njega?”
Otpočetka znam da je on onaj pravi
jer mi je uvijek smirivao srce.
Deset godina poslije to je ostalo isto.
On je ljubav mog života.
Otac moje dvoje divne djece,
a sad i trećeg.
Ne bih ništa mijenjala.
Savršen si ovakav i volim te.
Hvala. I ja tebe.
Prelijepo.
Hvala svima što ste došli na ovaj divan dan.
Nama je tako poseban.
Što da kažem o 10 g. braka?
To je dugo putovanje i ima uspona i padova.
Danya, puno ti hvala što si bila uz mene.
Nije lako sa mnom. Drago mi je što smo ovdje.
Veselim se idućih 10, 20, 30, 40 godina.
-Volim te. -I ja tebe.
-Puno hvala. -Hvala.
Tako slatko. Hvala.
Marwan i Danya svašta su prošli.
Lijepo je ostaviti sve po strani i slaviti ih kao par.
Deset godina velika je prekretnica.
Pitajte mene.
Ja znam.
Spremni za otkrivanje spola?
-Da! -Da! Učinimo to.
Zajedno ćemo sa svima doznati spol
i baš se veselim.
Deset, devet, osam,
sedam, šest,
pet, četiri,
tri, dva, jedan.
Spremni?
To!
Bit će curica!
Znala sam da će biti curica.
Predosjećala sam da ću dobiti curicu.
Jako sam uzbuđena
i jedva čekam upoznati svoju kćer.
Čestitam.
Sretan sam.
Predivan trenutak.
Držimo trbuh.
Tko slijedi?
Mona!
-To! -Mona!
Da!
Život se temelji na odlukama koje donosiš.
Odlučila sam da ću provoditi više vremena s mužem
i zatrudnjet ću.
Dakle, u mom je kalendaru.
Samo ću više živjeti u trenutku.
Novac dođe i ode.
Shvatila sam da je obitelj sve.
Poludjela sam zbog pomisli da mogu izgubiti Fahada.
Ne mogu živjeti bez njega.
Da!
U životu ništa ne ostaje isto.
Bilo mi je teško oprostiti Loujain.
Ali onda sam joj odlučila dati priliku.
Nadam se da ova prilika neće propasti.
Život je pun nepredvidivih trenutaka.
Ono što je suđeno dogodit će se
jer rastemo i jer se mijenjamo.
Naučila sam da ne mogu svime upravljati.
Katkad moram nešto pustiti kako bih krenula dalje
i započela novo poglavlje u životu.
Takav je život. Ništa ne ostaje isto.
Kad sam se odlučila udati, zamišljala sam sreću do kraja života.
Ali život me doveo do raskrižja,
mnogo različitih izazova,
ali i mnoštva prilika i optimizma.
Život je pun iznenađenja.
Prijatelji mogu postati neprijatelji i obratno.
Važno je znati komu možete vjerovati.
Mi smo skupina uspješnih prijatelja.
Dijelili smo najljepše i najteže trenutke.
Vjeruju li svi jedni drugima?
Ne znam.
Kad prijatelj postane neprijatelj,
to može biti jako bolno.
Ebraheem i ja bili smo prijatelji. Ne znam što nam budućnost nosi.
Znam samo da Bliss i ja imamo novo dijete
i prioritet nam je
da djeci pružimo dom prepun ljubavi.
Hura!
Silno sam zahvalan.
Dan je tako lijep, ispunjen ljubavlju.
Kad se osvrnem, nisam mislio da ću biti ovdje.
Otkrio sam svoje strane za koje nisam ni znao da postoje.
Ali nisam mogao ni sanjati
da će me izdati meni najbliži.
I prijatelj koji te izda
gori je od neprijatelja.
Život je pun iznenađenja.
Oni koji su mi bili najbliži srcu postali su stranci.
Danas sam odlučio biti bolji čovjek i napraviti veliki korak
te doći na Blissovo i Danyino događanje.
Ne zbog njih, nego zbog bebe koju Danya nosi,
ali nemam pojma kako će Bliss reagirati.
Što?
Svi smo se šokirali kad smo vidjeli Ebraheema.
Nadajmo se da će se svi izmiriti.
Došao je s pokeraškim licem. Nisam ga mogla pročitati.
Mali dar i mala isprika
što sam uništio vašu vijest.
S Ebraheemom nikad ne znaš.
Ne znam gdje mu je pamet.
Mislio je da može doći s košarom cvijeća.
Prekasno je!
Zar ne?
Prijevod titlova: Željko Radić