PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Můžu květiny?
Růžové růže?
Rosé růže…
Rosé…
Ty nejsou pro vás. To jsou růže z jihu.
Co?
Tak.
Ty jsou pro vás.
Chtěla ty pěkné růže, ne tyhle.
Je to pět euro šedesát, ale dejte jí šest.
Fakt?
Mnohokrát.
Díky. To je tou mojí francouzštinou.
Ne. Ona je zlá na každýho.
Ale vy jste milá. A Francouzka. A umíte anglicky.
Jasně. Vyrůstala jsem na amerických pořadech.
A vy? Jste tu na dovolené ze Států?
Teď tu bydlím.
Páni. Zrovna jsem to řekla nahlas.
Ani já si to nevěřím.
- Emily. - Camille.
A co tě do Paříže přivedlo?
Pracuju ve velké marketingové firmě,
která koupila menší firmičku tady.
Mám jim ukázat americký úhel pohledu.
A jak to berou?
Asi jako tamta květinářka.
Zajdi si na Le Marché des Enfants Rouges.
- Je to v Marais. - Dobře.
Je tam spousta skvělých míst, co musíš vidět.
Jeď metrem na Filles du Calvaire.
Když jsem jela metrem naposled, skončila jsem ve 21. okrsku.
Máme jich jen 20.
Přesně.
Tohle město mě úplně válcuje.
Jen klid.
Paříž působí jako velkoměsto,
ale je to spíš jen městečko.
To ti dojde, až tu chvíli budeš.
Co vlastně děláš večer?
Jestli je úterý, tak mám jazykovku.
Mám lepší nápad.
Pracuju v galerii
a večer zahajujeme výstavu.
Budou tam zajímaví lidi, i z Chicaga.
Znáš Randyho Zimmera?
Hoteliéra?
Z doslechu. Je to nový Ian Schrager. Nic proti tomu původnímu.
Shání umělecká díla.
Do nového hotelu v Paříži.
Přijď taky.
Je to v Galerie de Garipuy ve čtyřce.
Ta je vedle pátého?
Ta je hned za řekou.
Zvykneš si na to.
Já už musím.
Dobře.
- Je mi to líto. - Mně ne.
Tak večer, jo?
10,4K SLEDUJÍCÍCH
#VŠECHNO DOPADNE RŮŽOVĚ
Moje paquety!
Konečně.
Jasně, kašlete na to.
Já si to odnesu.
Kdo odnese tebe?
Tak jo. Prosím. Držíš?
V pohodě.
Panebože.
Víš,
cihly máme i tady.
Jsou to věci, bez kterých nemůžu žít.
Tohle ne.
To mám z kanclu.
V jakém oboru děláš?
V marketingu.
Ale ne.
Moje křupavé nesolené bio arašídové máslo.
Můj ex.
To mě mrzí.
Kdepak, bez něj žít můžu. Ale…
to burákový máslo.
Hele, jsi v Paříži,
seženem ti něco lepšího než burákový máslo.
Panebože.
Takovou omeletu jsem ještě neměla. Byla dokonalá.
Fakt si radši nedáš burákový máslo?
Navěky jsi mi ho zkazil.
Takže propaguješ prádlo?
Luxusní zboží.
To prádlo bylo dárek.
Od klienta.
To jsi ho určitě potěšila.
To doufám. Profesionálně.
Počkej, to taky znělo divně.
Ten dárek je vlastně problém.
Proč?
Je ženatý, a navíc má poměr s mojí šéfkou, co by mě nejradši viděla v letadle domů.
A za třetí, je to dost nevhodné.
- To je zmatek. - To je.
Nesnáším zmatky.
Mám svoje pravidla. Hrášek se nesmí dotknout mrkve.
Omáčka patří na stranu
a klobásy mám ráda nenařezané.
A když jsme u toho,
pomůžu ti uklidit, než půjdu.
Ale ne.
Tímhle…
zničíš pánev.
Je to na mytí.
To je tajemství omelet.
Nečistíme pánve.
Necháme to uležet.
Moje pravidla.
Dobře.
Jsou nádherné. Děkuju.
- S kým tam je? - S Antoinem.
- Nehádají se? - Jsi geniální.
O čem se baví?
Ve zkratce, ona mu vyčítá, že si jí málo cení,
a on zrovna vyhrožuje, že půjde ke konkurenci.
Panebože.
Musím něco udělat.
Ne. Ona nepotřebuje, aby ses povozila na jeho flakónu.
Jestli klient odejde těsně potom, co přijdu,
je to moje vina.
Doufám, že neruším.
Ovšem, že rušíš.
Američanka v Paříži.
Pojďte dál.
Chtěla jsem ti říct, že večer uvidím Randyho Zimmera.
Koho?
Toho hoteliéra.
Vždyť jsi měla ten nápad.
Aby Antoinova společnost
vytvořila charakteristickou vůni pro jejich hotely.
Bude to velká věc.
Pročs nic neřekla?
Protože…
jsme na to nebyli připravení.
Je to špička. A naprostá novinka.
Vzrušující. Skvělý nápad, Sylvie.
Odkud ho znáte?
Emily?
Od společné pařížské známé.
- Jasně. - Jo.
Nicméně…
chtěla jsem říct, že se jim nápad moc líbil.
Předběžně. Tak mi držte palce.
To nebudu muset.
Ty jsou pro tebe.
Veselé úterý.
Páčko.
Chytrá holka.
Co si myslíš, že děláš?
Julien mi řekl, že chce ke konkurenci. Snažila jsem se pomoct.
Nepotřebuju zachraňovat.
A rozhodně nechci zásluhy za nápad, co se mi asi ani nelíbí.
- Ale bude. - Moc tomu nevěř.
A mimochodem, ten tvůj dáreček od La Perly.
Kdo že ti ho poslal?
Kamarád.
Můj nový kamarád Gabriel.
Gabriel?
To sis v Paříži stihla udělat dost kamarádů.
Jdeš s náma na oběd.
- Ale… - Hned.
Tak jo.
O co se to snažíš se Sylvií a Antoinem?
Všiml si někdo, že váš kolektiv nefunguje?
Drama jsi sem vnesla ty.
To myslíš vážně?
Myslí, že nevíme.
Co nevíte?
Co to tu smrdí?
Nebezpečí. Sylvie viděla tu krabičku od La Perly.
Jo, to bylo…
Od kamaráda.
La Perla je čirou náhodou Antoinův styl.
Do La Perly chodí spousta lidí. Je slavná.
Lucu, pomoz mi.
Pracuju se Sylvií už skoro 12 let.
Působí děsivě, ale ve skutečnosti je moc hodná.
Hodná? Vyšplhala na svý místo přes tebe.
No, je dobrá ve svý práci.
Jde o to,
že Antoine byl mladý sexy klient
a balil Sylvii. Dost drsně.
To už byl ženatý?
Jasně.
Měl manželku a pak dostal i Sylvii.
A to mu stačilo. Na chvilku.
Vy to fakt necítíte?
Ne. Jedna věc je podvádět manželku s milenkou.
Druhá věc je podvádět milenku
s mladou Američankou.
Co?
- Tak to není. - On ti chce říct,
že jestli to prádlo nebylo od nového kamaráda
a ty přemýšlíš, že si s ním fakt něco začneš,
rozmysli si to.
Šlápla jsem do hovna.
To teda šlápla.
Proč si tak přeješ, aby tě ta ženská měla ráda?
Je to moje šéfka. A chodí s klientem,
který mi poslal prádlo, které vrátím.
Patří tobě.
A on patří svojí ženě. A Sylvii.
A každý další, kterou píchá, tak proč ne tobě?
Hele, Paříž nezažiješ,
dokud nemáš aspoň jednu nevhodnou milostnou aférku.
Spíš bych si přála Sylviin respekt.
Ten nikdy nedostaneš.
Hele, chce ti kupovat oblečení
a brát na nejlepší místa v Paříži?
Asi jo.
Tak mi ho představ.
- Já na Sophii kašlu. - Sylvii.
To je fuk.
Hezká galerie. Kdo tě sem pozval?
Holka, kterou jsem potkala u květinářství.
Zachránila mě před špatnými růžemi,
poradila, kam na brunch, a pozvala mě na zahájení.
Myslíš, že tě balila?
Co?
Až doteď ne.
Támhle je.
- Kdo? - Randy Zimmer.
- S tou krásnou blonckou? - To je Camille.
- Měla bys sbalit ty ji. - Necháš toho?
Tak jo, drž mi palce.
Držím, mrško.
Emily.
- Ahoj. - Jsem ráda, žes přišla.
Takže Chicago poznává Chicago.
Randy Zimmer. Emily Cooperová.
Moc vám fandím.
Páni. Děkuju.
Emily se přistěhovala z Chicaga a pracuje v marketingové firmě.
- Říkám to správně? - Ano.
Fajn. Pak si promluvíme o tom díle, co se vám líbí.
Nezapomeňte.
- Děkuju. - Jsem fakt ráda, žes přišla.
To je skvělé, že otevíráte hotel v Paříži.
Ano. V listopadu.
V Business Weeku 2010, když se otevřel Curych, jste řekl,
že chcete základnu tady.
Znáte nazpaměť moje rozhovory?
Jo. A když se v roce 2015 otvíral Zimmer na South Beach,
řekl jste v Architectural Digest, že dobrý hotel má rezonovat.
Jo. Páni.
Děkuju.
Tak proč to tak není?
Co tak není?
Abyste rezonoval, musíte dráždit všechny smysly.
Nejen výhledy a drahým povlečením, ale i vůní.
Co je zlýho na vůni?
Nic. Žádnou vůni nemáte.
O to jde.
Je to jako prázdný billboard na Madison Avenue.
Prázdný dům je k ničemu.
Pokračujte.
Když prodáváte dům,
tak byste měl napéct sušenky.
Jejich vůně lidem připomene teplo domova,
cukr, máslo a místo, kde jsou rádi.
Potřebujete sušenky, Randy.
A vy mi nějaké dáte?
Moje vizitka.
No, byla jste dost přesvědčivá.
Zůstávám tu do zítřka.
Ukažte mi, co dovedete.
- Vítejte v Savoiru. - Díky.
Randy Zimmer. Tohle je Antoine Lambert,
majitel a hlavní nos domu Maison Lavaux.
A to je ředitelka Savoiru, Sylvie Grateauová.
Takže tu máme ředitelku
a parfuméra.
- A co jste vy? - Hlas?
Já myslel, že je nohy.
Dobře…
Začneme?
Tvořit vůni je jako psát symfonii.
Nebo jiný příklad.
U naší nové vůně De L'Heure
jsme začali s jednoduchou melodií.
Hlavu tvoří bergamot, mandarinka a vetiver.
Střední tóny jsou srdcem vůně.
Ylang-ylang.
Levandule.
A abychom vůni dodali hloubku a bohatost,
v základu máme indoly.
Ty překvapivě mají stejnou molekulární skladbu jako merde.
Řekl právě…
- Hovno. - Tvá parketa.
Vím, že to zní šíleně, ale je to tak.
Stejně jako v životě, člověk musí vyvážit sladkost…
Smradem?
Díky tomu je parfum compliqué.
To je zajímavý nápad,
ale velké rozhodnutí
a já zítra odjíždím.
To je škoda.
Možná najdete dobrého parfuméra v Chicagu.
Chci, aby to vyšlo, Sylvie.
Ty jsi pořád klient?
Co takhle si zajít na večeři?
- Probereme to. - Souhlasím.
Kamkoliv s michelinskou hvězdou.
Mám pár návrhů.
Ne, Emily,
ty jsi na Paříž odbornice.
Takže udělej rezervaci
a snaž se, aby Randy nebyl poslední večer zklamaný.
Jdu na to.
- Dobře. - Díky.
Ano. Dnes večer. Hned.
Je to très důležité.
To nejde. Jsme úplně plní.
Chápu, máte úplně plno.
Děkuju.
Díky za báječný nápad.
Vím, že byl váš.
- Rádi potěšíme. - Dobré vědět.
Líbil se vám můj dárek?
Ach…
Byl velmi pozorný, ale…
bylo to zbytečné.
Vůbec ne.
A kapku nevhodné.
Podle koho?
Podle mě. Obvykle prádlo od klientů nepřijímám.
Zvlášť od ženatých klientů.
To si myslíte?
Že je to dárek pro mě?
Ano?
Není to pro mě.
Je to pro vás.
Abyste se cítila sexy a mocná.
Odvážná žena, která se nebojí ovládnout svět.
I Paříž.
Ale promiňte.
Chápu, že máte jiné hranice.
To mám.
Mám ráda pořádek.
A osobní život a kariéru nemíchám.
Mezi pořadači jsem jako doma.
No, tohle je francouzský způsob.
A když jste v Paříži,
zjistíte, co krásného existuje mimo vaši…
Jak to říkáte… truhličku?
Zůstaňme u pořadače.
Emily,
udělej rezervaci v Grand Véfour.
Dobře.
Antoine.
Tam se na poslední chvíli nedostaneš. To nejde.
Nesnáší mě.
RESTAURACE VÉFOUR
Jaks to dokázala?
Byla jsem pořád na netu, dokud to někdo nezrušil.
Tak. Počkejte tu.
Stůl pro šest personnes na E. Cooperovou.
Jsem ohromený.
Já jsem tu nikdy rezervaci nedostal.
Emily je úžasná.
Jo, úžasnější by bylo, kdybychom si už sedli.
Vzpomínáš, jak jsem tě sem vzal poprvé?
Ne.
Takovou rezervaci nemáme.
Ale máte. Rezervovala jsem online.
Ne, promiňte.
Vidíte?
Tady je potvrzení e-mailem.
Šest lidí, devět večer, osm lomeno jedenáct.
Skvěle. Přijďte osmého listopadu.
Máte to na osmého jedenáctý.
Dnes je 11. srpna.
Bože, máte datum obráceně.
Vy ho máte obráceně.
Mohl byste…
Je to moc důležité…
Dobře.
Haló?
Ahoj. Gabrieli, tady Emily.
- Kdo? - Emily Cooperová, sousedka.
Ahoj, Emily.
Skoro tě neslyším.
Potřebuju laskavost. Mám důležitého klienta…
Toho s prádlem.
A jiné. Máš místo pro šest?
Dneska?
- Jo, skvěle. - Ne, já…
Potřebuju pomoc. Závisí na tom moje práce.
Za půl hodiny zavíráme.
Jsme tam za 15 minut.
Jo.
Tak. Mám dobré a skvělé zprávy.
Jaké jsou ty dobré?
Povečeříme v pětce.
A jídlo připraví jeden z nejlepších mladých kuchařů v Paříži.
A ta skvělá zpráva?
Do Grand Véfour si zajdeme 8. listopadu na otevíračku Zimmeru.
Dobře.
Bezva.
Potřebujeme osobní prvek.
Napadlo mě kašmírové dřevo,
kvetoucí jasmín,
exotické orchideje.
Ty jsou velmi romantické.
Váš hotel samozřejmě potřebuje i něco trošku coquin.
Zvrhlého.
To je Antoinova specialita.
Dle mého je typická vůně hotelové řetězce velmi romantická.
Jako dokonalé manželství.
Spíš aférka. To je lepší.
Přesně.
Proto lidé do hotelů jezdí.
Zvlášť v Paříži.
Vaše vůně lidem připomene
krásu společných chvilek,
kam se budou moct kdykoliv vrátit.
Ano, ale vůně časem vyprchá.
Stačí ji znovu rozprášit a záplava vášně se vrátí.
Randy, z mého pohledu se vůně vašeho hotelu
stane afrodiziakem.
To je zajímavý návrh.
Existuje tolik možností.
Tolik.
Tak na milence.
Na milence.
Staré a nové.
Na to se napiju.
Dobře, Antoine.
Uzavřeme to.
Zítra se vám ozvou mí právníci.
Fantastické.
Tak to asi u Savoiru zůstáváš.
Tebe bych neopustil, Sylvie.
Ráda bych znovu pozvedla sklenici
na milostný poměr z legend.
Zimmer Hotels a Maison Lavaux.
A na našeho úžasného a skvělého kuchaře,
mého přítele Gabriela.
Sice to není Grand Véfour, ale…
Radši chodím na neznámá místa a ostatní jdou za mnou.
Opatrně. Ať si vás neukradnem pro sebe.
Ona má moje číslo.
Díky, že jste přišli.
Díky.
Takže to je tvůj nový kamarád Gabriel?
Ano.
Tak to bylo ohromné.
O nic nešlo.
Bylo to naprosto parádní.
Vypadala jsem dobře.
To není těžké.
Tak půjdeme?
Ach. Díky za jídlo.
- Bylo incroyable. - Není zač.
A musím říct, že máte skvělý vkus na prádlo.
- Co mám? - Máte.
Fakt má. Jo.
Tak zatím. Díky.
Emily.
Musím uznat, že jsi odvedla dobrou práci.
Sylvie, já chci, abychom vyhrály spolu.
Možná se něco ztratilo v překladu,
ale já si svou cestu najdu.
Jdeme na drink. Můžeš jít s námi,
ale nejspíš máš lepší věci na práci.
Bydlí o patro níž. Nechci to komplikovat.
Komplikované vztahy jsou někdy ty nejlepší.
Zapomnělas něco?
Ano.
Dobrou noc.
- Emily. - Camille, ahoj. To je šílené,
že se tu pořád potkáváme.
Večeřela jsem se Zimmerem.
- Tady? - Jo, a bylo to báječné.
Já vím. Můj přítel je tu šéfkuchař.
Gabriel?
Jo. Ty ho znáš?
Ani moc ne…
Bydlí v patře pode mnou,
v ulici hned vedle toho květinářství,
kde jsme se potkaly.
Vy se znáte?
Ukázalo se, že ano.
Vidíš? Já ti to říkala.
Paříž působí jako velkoměsto, ale je to spíš jen městečko.
Ráda tě vidím.
Překlad titulků: Petra Babuláková