EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Nå igjen?
-De holdt det gående i hele natt. -Franske menn blir aldri utslitt av sex.
-Som å plugge dem i hurtigladeren. -Jeg har flatt batteri, og en heftig dag.
-Dette er ikke til å tro. -Hva da?
Slutt med dette tullet nå, din drittsekk! Send talemelding til pappa.
-Er det sånn du snakker til faren din? -Glidelåskongen?
Hans tredje assistent pynter nok på det. Han bestikker meg for å få meg hjem.
-Igjen. -Med hva?
Å, herregud. En BMW?
Og huset bak den.
-Gir han deg et hus? -Ja. Ved siden av deres hus.
Jeg må bare dra hjem, bli lærling hos ham og begynne å kle meg som Angela Merkel.
Og alt det gir du avkall på for å være barnepike?
-Liker du Paris så godt, altså? -Ja! Jeg gjør det.
-Jeg kan aldri dra tilbake til Kina, da. -Hvorfor ikke?
For det første har vi livet som foreldrene mine har planlagt for meg.
Gifte meg med riktig mann, bo i den riktige gata. Og så…
…har vi dette.
KINAS NESTE POPSTJERNE!
-Var du med i kinesiske Idol? -Vi kaller det Kinas neste popstjerne.
Det er kult, da.
Jeg brøyt sammen foran milliarder. Ikke millioner. Milliarder.
Og så fant de ut hvem faren min var.
-Da ble jeg en meme. -Herregud.
Jeg ble så skamfull, måtte ut av Kina umiddelbart.
Derfor ga jeg opp, kom hit og gikk på handelsskole, som pappa ønsket.
-Jeg mislyktes der også. -Selvsagt, du er jo sanger.
Var sanger. Jeg hadde muligheten, men dreit meg ut.
-Du får flere muligheter. -I Kina får man bare ett barn.
Du må opp på hesten igjen. Finn en scene og kjør på.
Du er så søt, altså.
Men det fantastiske med Paris, vet du,
er at ingen dømmer deg for at du ikke gjør noe.
Det er praktisk talt en kunstform. Det har faktisk et navn.
Vi kalles flâneurs.
-Du er ingen flâneur. Du gjemmer deg. -Og for et fantastisk gjemmested, da.
Hei!
-Du sa at vi bare fikk gå i svart. -At du måtte det, ja.
Da glir du rett inn i Pierre Cadaults motehus.
Når det er sagt, har ikke jeg planer om noen gang å gli inn i mengden.
Jeg har drømt om å få møte Pierre Cadault siden jeg var 12,
og stjal franske Vogue-blader fra mammas skjønnhetssalong.
-Han er en legende. -Jeg vet det. Jeg har gjort leksa mi.
Jeg vet alt om feiden med Valentino, affæren med Elton John
og kjæleiguanen Evangelista, som åpenbart aldri dør.
Den har faktisk dødd fem ganger. De erstattet den og kalte den det samme.
-Nei! -Jo!
Å! Hei, Sylvie… Så du e-postene mine om SoMe-strategi?
Cadault avskyr SoMe, men manageren forstår at de må være konkurransedyktige.
Får vi dem som kunde, kan vi diskutere det senere. Bare observer og beundre i dag.
Prøv å forsvinne.
Ikke noe problem. Jeg går kun i svart.
Det der er bleksvart, ikke svart.
Siden 1800-tallet har kun motehus utvalgt av Det franske moterådet
hatt lov til å kalle arbeidet sitt haute couture.
Pierre Cadault er selvsagt én av dem.
Monsieur Cadault jager ikke trendene, han er en kunstner.
Nå har han tilbudt seg å designe kostymene
til balletten med premiere i Pariseroperaen denne uka.
Ah. Sublime !
Il … il arrive !
Hold meg i hånda. Ok, slipp.
Ikke vis fram kostymene, Dominique, de er ikke klare!
Oh là là, Pierre, de er mer enn klare. De løfter balletten.
Teamet fra Savoir sa nettopp det, n'est-ce pas?
Å ja.
Instagrammerne.
Nei, monsieur Cadault, å være her er høydepunktet i karrieren min.
I mitt liv.
Og du, da?
Jeg er hinsides beæret. Jeg mener…
Jeg har alltid…
beundret det du skaper, og det å være her…
er bare helt fabelaktig.
Fabelaktig?
Klærne du skaper, er som konfekt.
Jeg kunne spist klærne dine!
Ringarde !
Pierre! Pierre!
Vent! Hva skjedde, dere? Hva betyr ringarde?
Det betyr tarvelig. Han kalte deg ei enkel kjerring.
Hva? På grunn av veskeanhenget mitt?
22,3 K FØLGERE @emilyiparis
IKKE MIN LYKKEAMULETT
TARVELIG? JA, KJERRING / NEI, SØTA
Er han sønn eller elsker?
Jeg bare…
fulgte med for å se om cæsarsalaten er verd 20 euro.
Hun er voldsom. Litt kontrollerende.
Som en mor.
Og nå mater hun ham.
Som…
en elsker.
Det håper jeg virkelig.
Taperen kjøper neste flaske med vin.
Er du så sikker på at du har rett?
Jeg er professor i semiotikk.
Tegn- og symbollære. Jeg har en mastergrad innen kommunikasjon.
Da vet du at det å lese slike ting er jobben min. Å lese tegn.
Mennesker.
Thomas.
Emily.
Hvordan vet vi hvem som vinner veddemålet?
Vi blir vel nødt til å sitte her inntil de avslører seg selv.
Hva drikker du?
Og resten av dagen ville ingen på jobb snakke med meg.
For det første er det litt ringard å kalle noen ringarde.
Ikke sant? Jeg mener ikke at jeg er kul…
Du sitter på Paris' kuleste kafé. Iallfall historisk sett.
Virkelig?
Her bodde Jean-Paul Sartre og Simone de Beauvoir.
Alle flokket seg rundt dem her.
Jeg leste Det annet kjønn på college.
Mesteparten av den.
Men visste du at kafeen over gata, Les Deux Magots, var den kuleste lenge?
Hemingway og Picasso drakk der.
Hva skjedde så?
Sartre og de Beauvoir mente at den var for borgerlig, og flykta til Café de Flore
siden den var tom, og plutselig…
Ble Café de Flore det kule stedet.
Når to ting står ved siden av hverandre, tvinges vi til å sammenlikne dem.
Cafe de Flore et Deux Magots.
Eller "ringarde" og "kul".
Du er ikke ringarde.
Vent. Hva? Hvem er den tredje fyren?
-Nå får vi aldri vite hvem som vant. -Jeg bryr meg ikke om veddemålet.
Jeg ville bare snakke med deg.
Vel…
-Kanskje vi kan snakke et annet sted? -Et kulere sted?
Å.
Ok.
Ja.
Å, herregud!
-Alle bøkene dine er på fransk. -Og god morgen til deg også.
De er ikke mine. De fulgte med leiligheten.
Jeg har en regel. Blir jeg med ei jente hjem og hun ikke har egne bøker,
kan vi ikke ha sex.
Jeg har mine egne bøker. De er for dyre å få sendt fra Chicago.
Jeg laster dem ned på iPaden min.
-Vis meg iPaden, da. -Hvorfor det?
Så jeg kan ha sex med deg igjen.
Med ren samvittighet.
-Sikker på at du ikke vil låne dusjen? -Jeg vil ikke vaske deg av meg ennå.
Si at vi treffes igjen i kveld, da.
Å…
Ok. Greit.
-Bonjour. Hvem er han? -En professor jeg møtte i går kveld.
Jeg har aldri gjort sånt. For alt jeg vet, kunne han ha vært morder.
Jeg trodde jeg hørte et par petites morts, så…
-Et par hva for noe? -Små dødsfall. Orgasmer, betyr det.
Og det hørtes ut som om du døde minst to ganger i natt.
Å, Gud! Jeg er petit dødsflau! Små dødsfall?
-Hvorfor heter det det? Så morbid. -Nei da. Det er som…
det er så intenst at du dør, og så blir du gjenfødt.
Som et nytt menneske.
Er det ikke vår belle ringarde?
-Slutt, da. -Jeg sa "belle".
-Ringarde kan jeg ikke nekte for. -Jeg er ikke enkel.
Jeg tok med meg en filosofiprofessor hjem i går.
Det er verre enn enkel, det er kjedelig.
Det var ikke kjedelig! Han siterte Rimbaud. Det var sexy.
Eksen min siterte bare Game of Thrones.
USA høres ut som et fengsel.
Denne poesimannen forklarer vel hvorfor du er sen, for én gangs skyld.
Nei. Sylvie sendte e-post. Jeg trengte ikke å komme før 11.
-Hva slags møte har de? -Det er om Fourtier-porteføljen…
Klokkene? Jeg styrer sosiale medier der.
-Sa hun hvorfor de møtes uten meg? -Absolutt ikke.
Men nå ble det ubehagelig for meg, så nå går jeg.
Er det en grunn til at jeg ikke ble invitert til møtet?
-Du ba meg forberede en presentasjon. -Kan du fortelle Emily
at hun ikke styrer SoMe for Fourtier nå? Hun er i luksusmerkekarantene.
-Det skal jeg si. -Jeg er jo her.
-Handler dette om Pierre Cadault? -Fortell henne
at jeg ikke vil høre på sutringa hennes. Hun kan gå!
-Det skal jeg si. -Jeg gjorde ingenting galt!
-Sørg for at hun vet hva karantene er. -Greit.
Det betyr det samme! Én kunde, jo! Vi visste at Cadault var et skudd i blinde.
Ja, men Sylvies skudd i blinde.
Hun har snakka om å få ham som kunde siden jeg begynte her.
Kan jeg møte Pierre og forklare, tror du?
Hva skulle du ha sagt, da? Kom igjen. Lat som om jeg er Pierre.
-Monsieur Cadault, la meg… -Ringarde!
Tenk at jeg ble degradert på grunn av accessoirer.
Du har iallfall en ny, heit mannlig accessoir, da.
-Hvordan går det? -Vilt for seg. Én kveld, tre petits morts.
-Du har lært deg et nytt, ekkelt uttrykk! -Ja.
Han nekta å dusje etterpå, fordi han ville ha et minne på seg.
-Er det snålt? -Det er sexy.
Det er nok derfor det dunster av OKL på T-banen i morgenrushet.
-Offentlig kroppslukt? -Fitte-KL.
-Mindy! -Hva?
Har du tatt T-banen, eller?
Unnskyld. Jeg blir très snuskete når jeg er utslitt,
-og takket være deg, sov jeg ikke i natt. -Hvorfor det?
Jeg falt ned i et kaninhull i fylla og googla jazzklubber i Paris.
Jeg vet ikke, jeg tenkte bare at om jeg skal prøve å synge igjen,
kan jeg vel gjøre det her, hvor ingen kjenner meg.
-Det er åpen audition på Crazy Horse. -Det er ikke så crazy.
-Jeg skal ikke dit. -Hvorfor ikke?
Jeg har fortsatt Kinas neste popstjerne-PTSD.
-Der P står for "posttraumatisk", sant? -Emily! Ja.
Du må bare…
komme over det og synge.
Noen ganger tror jeg ærlig talt at jeg aldri vil synge mer.
For meg, da?
Kanskje… Jeg vet ikke. Ikke akkurat nå.
-Hvorfor ikke? Ingen følger med på deg. -Synge nå, altså?
-Ja! -Det er folk her.
Velg hvilken sang du vil. Jeg skal ikke dømme deg.
-Jeg dømmer ikke. -Greit. Ok.
-Jeg kan ikke se på deg. -Ok.
-Jeg skal… Ta denne. -Ok.
-Jeg står langt unna. Ser ikke på deg. -Ok.
-Hva skal jeg synge? -Det du har lyst til.
Ok, ok. Merci.
Ingen fulgte med på deg. Slapp av.
Bonsoir.
-Å! -En gave.
Venusdeltaet.
Den er veldig sexy. Skal vi gå opp og lese den?
-Eller slipper du meg ikke inn? -Da rekker vi jo aldri middagen.
Uansett best å ha noe å glede seg til.
Hei.
-Hei, Emily. -Hei.
Presenter oss for vennen din, da.
Dette er Thomas.
Dette er venninna mi, Camille, og kjæresten hennes, Gabriel.
Ja, vi hørte deg… Om deg.
Gabriel er kokk på en restaurant på den andre siden av torget.
Men i kveld skal en annen kokk lage mat til oss på et flott, lite tapassted i 10.
-Jepp. Dere burde bli med! -Nei, vi vil ikke forstyrre deres middag.
Det hadde vært så gøy. Vær så snill.
-Jeg elsker spansk vin, så hvorfor ikke? -Hvorfor ikke?
Ja. Ok. Flott. Da blir det dobbeldate, da.
Flott.
Denne veien.
-Dette området er så fint. Hva heter det? -Canal Saint-Martin.
Før var det slitent og autentisk. Det er synd at det har blitt så populært.
-All sjarm er borte. -Jeg liker det fortsatt.
Nå er det rene Euro Disney her.
-Vokste dere begge opp i byen? -Nei.
-Gabriel er fra Normandie. -Jeg vokste opp på en gård i Brionne.
Hele familien bidro med penger for at han kunne gå på kokkeskole her.
-De er så stolt av ham. -Å, det var kjempefint.
Da har dere to noe til felles. At dere ikke er fra Paris.
-Vil noen ha en sigarett? -Gjerne. Takk.
Så overraskende. Alle kokker jeg kjenner, ruller selv.
Nå kjenner du én som ikke gjør det.
Kjempegodt valg av vin, Gabriel.
Takk. Fra en liten økovingård i Rioja.
Gabriel kan alt som er verd å vite om vin.
-Men champagne er Camilles spesialfelt. -På grunn av hjemstedet mitt.
Familien min har et lite château i Champagne, Domaine de Lalisse.
Domaine de Lalisse?
-Det har jeg aldri hørt om. -Det er lite, da.
-Vi snakker om noe annet. Det er kjedelig. -Det er jeg enig i.
Det er kjedelig å snakke om vin, det er som å snakke om været.
Det er mye bedre å drikke den, ikke sant?
Bien sûr.
Jeg tror ikke at Gabriel liker meg.
Hvorfor sier du det?
Jeg følte bare på meg at han er sjalu fordi jeg er sammen med deg.
Det tror jeg ikke stemmer.
Hvem kan klandre ham for det?
-Vi må bare være mer stille i natt. -Greit. Som du vil.
SVANESJØEN
KOSTYMEDESIGN: PIERRE CADAULT
Hei, jenta mi! Beklager, det skjer ikke igjen.
Jeg har noe til deg. To ting, faktisk.
Du og jeg, eller du og en annen, går på ballettpremieren
for å prøve å få Pierre Cadault i tale.
Nevn aldri navnet hans for meg igjen.
Det var losjebilletter!
Hva gjør du?
Vet ikke, men jeg kom ikke hit for å bli degradert.
Etter i kveld kan du bli deportert.
BLI MED MEG PÅ BALETTFORESTILLING I KVELD?
VELDIG GJERNE. VI SES ETTER FORELESNINGEN MIN.
Hei, Emily.
-Hvor skal du, siden du er så pynta? -Jeg skal se ballett.
Med Thomas, antar jeg.
Ja.
Jeg forstår. Vel…
-Kos deg. -Hva er det?
Jeg sa ingenting. Høres ut som en interessant kveld.
Har du et problem med ham?
Beklager, men jeg syns at han er en snobb. En drittsekk forkledd som intellektuell.
Jeg kjenner typen.
Du ser det kanskje ikke, som ikke er fra Paris.
Det er ikke du heller.
Beklager, jeg…
-Jeg mente det ikke sånn. -Greit.
Du kaster bort tida på en som ikke fortjener deg.
Emily!
Du ser nydelig ut i den kjolen.
Men ikke så nydelig som uten den.
-Du er ganske så kjekk selv. -Det er bare ett problem.
Visste du at det er Svanesjøen som går? Er dette en spøk?
Hva?
Sist jeg var her, så jeg Boléro. Et mesterverk. Svanesjøen er for turister.
Eller i ferd med å bli kul igjen, som Café Deux Magots?
Smart å bruke argumentet mitt mot meg, men du gikk glipp av poenget mitt.
Ok.
Jeg skal prøve å finne Pierre Cadault. Kan du holde ut til det?
Skal du overrumple Pierre Cadault?
Da kan vi glede oss til en dårlig ballett og et møte med en overvurdert designer?
Herregud, du er en snobb.
-Hva behager? -Du liker ikke å like noe, du?
Snobb. Å kalle noen det, er den enfoldiges siste utvei.
"Enfoldige"?
Enfoldig, men vakker.
Kan ikke du gå, så møtes vi etterpå,
og så gir jeg deg fantastisk sex? Det ville vi nok begge likt bedre.
Siden du er professor innen tegn,
har du nok ingen problemer med å kjenne igjen dette.
Det der er mer som en gest.
Monsieur Cadault?
Kjenner jeg deg?
Det er vår ringarde fra markedsføringsselskapet her forleden.
Emily fra Savoir.
Excusez-moi, mademoiselle, denne losjen er privat.
Jeg kom bare for å be om unnskyldning
for at jeg støtte deg, og for å fortelle deg at…
Du har rett. Jeg er ei enkel kjerring med et stygt veskeanheng.
Vil du vite hvorfor jeg kjøpte det veskeanhenget?
Fordi vennene mine og jeg var gale etter Gossip Girl.
Alle ville være Serena van der Woodsen,
i de nydelige, sjukt dyre moteklærne hennes.
Men det eneste vi hadde råd til fra de designerne,
var et veskeanheng fra et fabrikkutsalg i Winnetka.
Så… Ja.
Det gjorde oss nok ganske ringarde.
Jeg kaller på vaktene.
Du tror at ringardes ikke respekterer designere. Vi forguder designere så høyt
at vi bruker alle sparepengene våre på et teit accessoir,
bare for å føle at vi går på en flik av catwalken din.
Du må gjerne gjøre narr av oss.
Men sannheten er
at du trenger oss.
Uten enkle kjerringer som meg, hadde du ikke vært på moten.
Tenk at det var Dan, da.
-Hva? -I Gossip Girl.
Her følger vi med på hele serien, bare for å finne ut
at det var Dan.
Mademoiselle. Beklager, men denne losjen er kun for VIP-gjester.
Det går fint. Jeg hører uansett ikke hjemme her.
Du var på ballettforestillingen i går, du?
Jeg…
Fikk nettopp en telefon fra Pierre Cadaults kontor.
-Jeg er så lei for det. -Han vil møte oss.
Han insisterte på at "Gossip Girl" skulle være med. Det må vel være deg.
Å! Men det er vel bra, er det ikke det?
Jeg vet ikke hvordan det skjedde. Det vil jeg ikke vite.
Men jeg trenger…
litt mindre av deg.
Kan vi ikke bare være som vi er?
Hva med en enveisbillett tilbake til Chicago?
Mindre av meg. Skjønner. Mye mindre.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen