EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Lite butiksterapi före jobbet?
Till skillnad från dig har jag inte mycket tid för shopping.
Jag är bortrest nästa vecka.
På arbetsresa? Eller tjejresa? En "femme voyage".
Det är faktiskt en det-angår-inte-dig-resa.
Såna har vi i Amerika också.
Du förtjänar semester.
Du kan lita på att jag sköter ruljangsen när du är borta.
Jag kan hjälpa till med Fourtiers fest.
Nej, jag behöver inte fler problem nu.
En amerikansk skådespelerska ska vara värdinna,
så ni borde utnyttja amerikanskan på byrån.
-Tror du verkligen att du klarar det? -Absolut.
Då får du vara skådisbarnvakt, men jag vill slippa dumma frågor.
Om du ska göra det är det för att bespara mig tid och energi.
Det fixar jag.
BROOKLYN CLARK LANSERAR FOURTIERS KLOCKA FÖR 2 MILJONER EURO
Här är Brooklyn Clarks reseschema och stödord till talen på festen.
Sylvie sa att det är ditt problem.
Problem? Jag älskar henne. Jag har sett alla hennes filmer.
Tänk att jag fick jobbet! Sylvie är nog på semesterhumör.
Hon ska till Saint-Barth med Antoine. Du hörde det inte från mig.
Jag hörde ingenting.
Hörde vadå?
Att jag har ansvaret för Brooklyn Clark.
Vadå? Hon är en stor filmstjärna.
I Amerika, ja. I Frankrike är hon sådär.
Hennes genre betraktas som lite fånig.
Varför det?
Amerikanska romantiska komedier är så oärliga.
Vi föredrar ett mer franskt slut.
-Som innebär? -Tragiskt.
Som livet. Att han dör eller blir amputerad.
-Eller att hon väljer att bli lesbisk. -Lyckliga slut är väldigt amerikanskt.
Men de ger en hopp. Och hjälten vinner.
-Vill ni inte se hjälten vinna? -Nej, jag vill se livet.
Jag vill se hjälten plågas. Och hjältinnan naken.
Ser man inte film för att fly verkligheten?
Det är ditt problem om du tror det går. Man kan aldrig fly undan verkligheten.
Aldrig.
Välkommen till det franska slutet.
Hej, jag ska träffa Brooklyn Clark.
Hon bor inte här.
-Jaså? De sa att hon var här. -Nej.
Det är lugnt, Råttatouille. Hon är med mig.
Kommer du?
Du måste använda mitt alias. Marie Curie.
Eller Marie Callender. Vilket är pajerna?
Emily Cooper från Savoir. Jag är ett stort fan.
Jag säger det nu, så att det inte bara flyger ur mig sen.
Vad gullig du är. Har du nåt gräs?
Inte på mig.
Marijuana är olagligt i Frankrike.
Jag skojade bara.
Herregud.
Jag tänkte gå igenom schemat för Fourtierfesten.
Bra. För det första har jag inga kläder.
Jag ser det.
Jag brukar bara ta det jag får skickat till hotellet.
Därav den där hemska sparkdräkten på VMA.
Va?
-Nej, du var jättesnygg! -Jag såg ut som en småunge med kameltå.
Jag har känningar hos Pierre Cadault.
Är inte han död?
Nej, han lever definitivt.
Så skönt för honom.
Men det känns lite dammigt.
Han är inte dammig.
Han är sofistikerad och klassisk, och skapar definitivt inga sparkdräkter.
Visst.
Jag fattar.
Ge mig telefonen, Hinkhatten.
Messa detaljerna i morgon. Jag är ledig mellan tre och fem.
Säg inget till min feta PR-subba.
Okej, då gör vi så. Men angående Fourtierschemat…
Kan jag få vara i fred en kvart? Jag måste onanera efter långresor.
Du skojar.
Okej. Då lägger jag det här på bordet.
Tack, du är bäst.
Tänk att du såg "brudtärnan från helvetets" tuttar!
-Va? -En av hennes mest kända filmer.
Den om konditorsänkan som alla brudgummar blir kära i,
och så är alla spöken.
Ja, den var fånig.
Jag grät!
Det var ju sorgligt! De var spöken.
-Hej på er. -Hej!
Ja, jag är helt slut. Vad pratar ni om?
-Emily såg en filmstjärna naken i dag. -Nästan naken.
-Vem då? -Brooklyn Clark.
Hon ska vara värd på en kunds fest.
Ni borde komma dit.
Det blir tjusigt! Jag sköter gästlistan.
Fasen. Jag måste passa barn i Provence.
Och jag ska träffa en konstsamlare i Bryssel.
Men Gabriel är i stan. Du borde gå.
-Känn ingen press. -Visst. Det låter kul.
Och du måste ju fira.
-Får jag berätta för dem? -Det är inget särskilt.
Gabriels chef har gått med på att sälja restaurangen till honom.
Herregud! Grattis!
-Ja, så nu kan han göra vad han vill här. -Men så blir det inte, Camille.
Jag har inte råd. Till och med handpenningen är för dyr.
Men mina föräldrar lånar gärna ut pengar, så det är möjligt.
Jag måste tillbaka till köket.
Är allt som det ska?
Ja, det är bra.
Det är bara…
Gabriel vill verkligen köpa restaurangen och det går bara om han tar emot hjälp.
Ja, men att röra ihop familj och pengar kan bli stökigt. Det vet jag.
Jag är superrik.
På riktigt.
Herregud, är jag världens jobbigaste flickvän nu?
-Inte alls. -Du vill bara hjälpa till.
Det kanske är bra för Gabriel och mig att vara ifrån varandra i helgen.
Se bara till att han har roligt på festen.
Jag ska göra mitt bästa.
Hatar.
Helen Mirren.
Svampinfektion.
Studio 54. Åh…!
Den här subban tar jag.
Följ med.
Ni har väl inte underklädeskrav, va?
Brooklyn Clark?
Mathieu Cadault. Angenämt.
Du är precis lika vacker i verkligheten som på film.
Säger du det? Vilken är din favorit?
Skönhets… kärlek?
-Avslöjad. -Du är inte Brooklyn Clark?
Emily Cooper. Jag jobbar på Savoir, PR-byrån som Pierre har anlitat.
Min farbror lovade nog för mycket. Han bestämmer inte sånt.
Hans namn står på dörren. Vem bestämmer sånt, då?
Jag. Jag är hans affärschef.
Min farbror får, som många stora konstnärer, sina nycker.
Jag är inte säker på att vi har ett avtal.
Jag ber om ursäkt.
Jag trodde han ville vara tidsenlig, sexig och attraktiv för unga kunder.
Fel av mig.
Kom, Emily. Jag behöver en normals åsikt.
Kommer strax.
Céline har trånat efter Brooklyn, men jag fick hit henne.
Det var uppenbarligen ett misstag. Förlåt för att jag har tagit upp er tid.
Okej, ni får en provmånad för att arbeta med våra sociala medier.
Men inget klichéartat, tack. Min farbror är kräsen.
Åh, jag vet. Han valde mig personligen.
Hallå?
En månad. Och ge mig ett minnesvärt inlägg med Brooklyn i Pierres klänning.
Det ska du få, och mer därtill.
Ursäkta mig.
Mycket elegant.
Bär hon Pierre Cadault?
Ja, tack vare mig. Vi korsmarknadsför i båda varumärkenas sociala medier.
-Synergi! -Ta ner handen.
Michel från Fourtier med friskrivningsavtalet.
Var vänlig skriv under här.
Det är på franska, Julien. Vad står det?
De behöver nån från Savoir som tar på sig ansvaret för tvåmiljonersklockan.
Okej.
Och här.
Tack. Och här.
-Oj då. -Jag vet. Och en sista.
Okej.
Ha en trevlig kväll.
Åh nej. Titta.
Antoine och hans fru.
Ja, jag har sett dem.
Hej då och lycka till.
-Vänta! Tror du att Sylvie vet? -Jag tänker inte stanna för att få veta.
-Får jag prata med dig? -Vad är det?
Antoine är här.
Med sin fru.
Ja, de stod på gästlistan. Har du nåt emot det?
Så allt är okej?
Bad jag inte om att få slippa dumma frågor? Gör bara ditt jobb.
Känns det bra med talet?
Festens snyggaste kille är på väg hit.
Hur är pattsituationen?
Va?
Stabil.
-Du kom. -Ja, så klart.
-Gabriel, Brooklyn Clark. -Enchanté.
Plats.
Festar han?
Vad sägs om att du håller ditt tal, så sköter vi festandet?
-Nu låter du som Fetfotingen. -Vem är det?
Min feta publicist. Häng med.
Det där är alltså USA:s älskling?
Hon kanske har jetlag?
Hej. Trevligt att träffas.
Ja, den kostar två miljoner dollar.
-Ditt jobb är glamoröst. -Den här festen är det.
Jag har varit väldigt nervös, men hittills går allt bra.
Fort, lägg armen om mig. Nu, tack.
-Du är fantastiskt vacker. -Åh, tack.
-Minns du Gabriel? -Javisst, kocken från restaurangen.
-En minnesvärd kväll. -För mig med.
Jag ligger risigt till.
Min fru har spanat in en mycket dyr klocka.
Hon förhandlar om rabatt med Sylvie.
-Vad tror du om roséguld, Antoine? -Det framhäver hennes fina hy.
Tack, men jag vet inte om jag behöver den.
Den är ju så vacker. Hon måste ha den.
-Minns du Emily från Savoir, Catherine? -Ja. Trevligt att ses igen.
-Antoine talar så gott om dig. -Det var kul att höra.
Kocken Gabriel!
Oförglömlig.
Så ni har ätit middag ihop?
Vi tog hand om en kund, bara.
Hans tartare de veau rodde affären i hamn.
Vi borde gå på din restaurang. Kanske när vi har kommit hem?
Hem varifrån, chérie?
Antoine tror att han är bra på att bevara hemligheter,
men hans assistent råkade skicka en kopia av ett hotellbokningsmejl.
Du kan sluta låtsas, chéri.
Han ska överraska mig med en resa till Saint-Barth nästa vecka.
Härligt. Det ska vara mycket vackert.
Nu är överraskningen förstörd. Men Saint-Barth går inte att förstöra.
Har du varit där, Sylvie?
Nej, aldrig. Men ni kommer säkert att få det underbart där.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Hur är det, Sylvie?
Det är bra, Emily.
Evenemanget blev lyckat. Nu är festen slut.
Ja, men jag vet att du såg fram emot resan. Jag beklagar.
Du vet ingenting, Emily.
Bonsoir, Hinkhatten!
Vänta, Brooklyn! Vart ska du?
Messa mig!
Är allt okej?
Nej. Nu försvann min galna filmstjärna med en klocka för två miljoner euro.
Jag kommer att få sparken. Jag önskar jag hade en hinkhatt att spy i.
Ring chauffören?
Geni!
Hej. Bonsoir. Det är Emily Cooper från Savoir.
Oú kör du avec Brooklyn Clark?
Han pratar franska.
Okej.
Jag vet vart de ska.
Herregud, du är här!
Och du tog med tilltugg.
Har du kontanter?
-Du får inte åka utan att säga nåt! -Jag sa bonsoir. Festen var slut.
Jag bjuder på ett glas.
Du hade ju inga pengar.
Just det… Han bjuder.
Okej. Ett glas, sen måste vi gå.
Bara ett?
Se dig omkring, gumman. Vi är inte här för att vara de vi är hemma,
utan för att vara äventyrliga.
Det är inte bara en shot. Det är inte bara en bar.
-Vi står på randen… -…till resten av våra liv.
-Du citerade din egen film. -Du med, raring.
Trap är så sjukt bra. Visst?
Verkligen. Mår du bra?
Ja, jag tog nåt för att slappna av.
Kolla vad avspänd jag är. Party!
Jag tror att hon har tagit molly.
-Va? -Jag tror att hon har tagit molly!
Det har hon. Och nu måste hon kissa.
-Hon är rolig. -Roligare än hon borde.
Hon gör rösten till Mor Gås i en Pixarfilm.
Tur att ingen tar notis om henne här.
Ja, hemma är hon en snäll flicka, men här…
…kan hon göra vad hon vill.
Det är bara Paris, inte ett alternativt universum utan regler.
Man kommer inte till Paris för att sköta sig.
Förlåt.
Jag ska…
Jag messar till Brooklyn att det är dags att gå.
MISSAT SAMTAL: MICHEL PÅ FOURTIER
Herregud…
MICHEL FRÅN FOURTIER RINGER
Hallå?
Miss Cooper. Det är Michel från Fourtier.
-Hej! Är allt som det ska? -Det har nog skett ett missförstånd.
Vi behövde få tillbaka klockan omedelbart efter festen.
-Det var mer än två timmar sen. -Jaha!
Ingen fara. Brooklyn har klockan, och hon är med mig.
Och var är ni?
På en klubb.
Eller snarare en bar.
En restaurang.
Det är lite högljutt, bara.
Ge henne telefonen!
Hon är på toaletten just nu, men jag ska be henne ringa snarast.
-Ursäkta? -Hej då!
Hallå? För helvete!
Vi måste hitta Brooklyn och gå härifrån. Nu.
Brooklyn?
Förlåt, du var inte Brooklyn.
Hon är inte på toa.
Varken bartendern eller dörrvakten har sett henne.
Hon är borta.
Jag är så körd.
Det enda jag kan göra är att åka till hotellet och be.
Ubern var två minuter härifrån. Nu är det sju minuter. Hur är det möjligt?
Nu är det 12 minuter!
Varför kör han baklänges?
Avboka den. Jag har en bättre idé.
-Vi behöver komma in i Marie Curies svit. -Vi har ingen sån här.
-Marie Callender? -Nej.
-Marie Antoinette? -Nej.
-Marie Osmond? -Jag beklagar. Ingen av dem bor här.
Då har hon bytt alias. Du vet ju vem jag menar!
Sänk rösten, annars måste ni gå.
-Vad frågade du? -Kom, innan de slänger ut oss.
Du måste sluta gräma dig.
Hon stack, men du är här och du löser det.
Det här är inte jag.
Jag är den som håller tiden, inte den som fattar dåliga beslut.
Du är inte ensam om att bestämma.
Men jag är ensam om att få sparken i morgon.
Det kanske inte vore så dumt. Att ta ledigt, resa och äta god mat…
…förälska sig.
Får jag äta gratis på din restaurang?
-Jag kommer inte att ha nån restaurang. -Lånet från Camilles familj, då?
Om jag lånar av dem så äger de mig. Jag vill inte ägas av nån.
Även om det innebär att lägga drömmarna på is ett tag.
Bättre det än att se dem gå upp i rök.
SYLVIE RINGER
Bonsoir.
Varför ringer Fourtier mig klockan två på natten
och letar efter Brooklyn Clark och en klocka värd två miljoner?
Jag hanterar det, Sylvie.
Jag ser nog vad du hanterar.
Merde!
Hon dumpade mig på klubben, helt klart påtänd,
och har bytt alias på hotellrummet.
Vi behöver tillträde till ett rum. Du vet vilket.
Jag skulle gärna hjälpa er, men vi värnar om våra gästers…
En flicka kan ligga död på hotellrummet. En amerikanska, dessutom.
En mycket berömd amerikanska med över 14 miljoner följare på Instagram.
-Hur skulle ni framstå då? -Nu fantiserar ni bara.
Ja, men om det stämmer vore det en PR-mardröm,
inte bara för hotellet, utan för dig.
Är jobbet verkligen så viktigt för dig? Är du beredd att bli krossad för det här?
Följ mig.
Jag tror jag hör musik. Eller röster. Det bådar gott.
Ska vi knacka?
Eller inte.
Brooklyn!
-Var är klockan? -Förlåt!
Ni kan inte bara klampa in här. Jag ringer min advokat.
Sluta prata. Din röst gör mig vansinnig.
-På nattduksbordet! -Jag tar den.
Jag skulle lämna tillbaka den.
Jag kan inte vänta hela natten på att du ska komma, som han kan.
-Lägg inte ut mina tuttar! -Nej.
-Vänta, Hinkhatten. -Sluta kalla mig det!
Förlåt. Jag minns inte vad du heter.
Vänner ändå?
Det där var fantastiskt.
Du var grym, vägrade ta emot skit. Jag är…
…imponerad.
Jag behövde väl lätta på trycket.
Är du lycklig?
-Med honom? -Tror du att folk är lyckliga för jämnan?
Klart du tror.
Jag tycker bara att du borde kunna få mer.
Du kan ha 100 % av någon i stället för…
Jag vill inte ha 100 % av nån, och jag vill inte att nån ska ha 100 % av mig.
Även om man är gift så blir det ändå inte så.
Det är en saga.
En dålig film.
Tror du verkligen det?
Du tror på lyckliga slut, va?
På att en riddare på en vit springare ska komma och rädda dig.
Nu fattar jag varför du tror det.
-Han är inte min riddare. -Men han är här.
God natt, prinsessan.
Jag ville se till att du kom hem.
Eller om du är hungrig, till ett litet crêpestånd i Montmartre.
Det är bästa stället i stan att se solnedgången. Om du vill.
Om jag vill?
Så klart jag vill!
Men jag vill ha mer än så.
Jag är inte den som delar på en crêpe.
Jag vill ha hela crêpen.
-Emily… -Vi ska nog inte träffas mer.
Det är inte bra för nån av oss.
Jag erbjöd dig bara skjuts hem.
Och en soluppgång.
Tack än en gång för hjälpen.
Jag kommer hem själv.
God natt, Gabriel.
I GÅR KVÄLL…
Snart 200 000 gillamarkeringar. Inte illa!
Är det för vågat för Cadault?
Inte att döma av Mathieus DM.
DU HAR GJORT PIERRE CADAULT SEXIGT IGEN.
Då var det alldeles lagom vågat.
Jag ska inte be om ursäkt igen, men jag är hemskt ledsen.
-Nu gör du det ändå. -Jag ska sluta.
Jo, du har ju inga helgplaner längre, så vad sägs om en tjejresa?
Saint-Barth ligger utanför min budget, men kanske Disneyland?
Ut härifrån.
Okej. Jag tänkte väl det.
Undertexter: Karl Hårding