EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Cubs har vunnit!
-Är det din plan för hennes champagne? -Ja. Jag skickade en låda Champère
till min favoritbar i Chicago. Folk blev som galna.
Som apor.
Vi säljer Champère som en dusch.
Champagneduschar ska inte bara vara nåt elitidrottare sysslar med.
De kan tillhöra alla. Vi gör extravaganser till allmängods.
Typiskt amerikanskt att slösa så.
Seden har faktiskt franskt ursprung, bland formel 1-förare på 60-talet.
Men nu gör vi det för att blöta ner bikinier.
Tack, Luc.
När ska vi träffa kunden?
Camille har bjudit in oss på vernissage i kväll.
Det blir mycket champagne.
Jag tar på mig regnrock.
Jo…
-Antoine har ringt igen, Sylvie. -Upptagen!
-Det kan gälla doften till Zimmerhotellet. -Upptagen!
En Judith Robertson
från Amerikanska Louvrevännerna har sökt dig.
Mig? Vet du vad hon är ute efter?
En ny vän, gissar jag.
Tack för att du tog dig tid, vännen.
Känner du till Amerikanska Louvrevännerna?
Jag har googlat.
Men ärligt talat är det skönt bara att få träffa en annan amerikan.
Jag vet.
Ibland längtar jag verkligen efter våra "r".
Jag vet! Det är som om fransmännens r-ljud inte orkar sig ut ur munnen.
Testa att heta Robertson.
Fransmännen torrkräks varje gång de försöker uttala det.
"Judith Robertson!"
Mitt namn låter som ett flygbolag. Emily Coop-air. "Flyg med mig!"
Det är priset vi får betala.
Jag ska komma till saken.
Jag vet att du jobbar med Pierre Cadault.
Jag följer dig på Insta.
Tror du att Pierre kan donera en klänning till Louvrevännernas auktion?
Pierre är en underbar och mycket givmild man,
men också väldigt kinkig med sin image.
Givetvis. Det här blir en stor baluns.
Med massiv pressnärvaro.
Marknadsföringsmässigt kan jag inte se att det kan vara dåligt för varumärket,
så jag ska definitivt fråga.
Très bien.
Nu beställer vi.
Det är på engelska!
Det här är Ralph Laurens ställe, vännen.
De får inte ens prata franska här.
Vilken lättnad!
Titta! En ostburgare!
Får jag? Det ser så gott ut.
Det är så ironiskt att pommes frites kan få en att känna sig som hemma.
-Emily på Savoir, hur står det till? -Tack bra, Mathieu.
Kan jag komma förbi ateljén och diskutera en sak med dig och Pierre?
Han har fullt upp inför modeveckan.
Men jag kan träffa dig över ett glas i kväll.
Jag ska på vernissage med några vänner.
Skicka adressen, så kommer jag.
Det blir spännande att få träffa din läskiga chef.
-Så farlig är hon inte. -Hon skrämmer de flesta fransmän.
Där är hon. Sylvie! Luc! Ni kom!
Det här är Camille.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
-Mycket angenämt. -Tack.
Vi ser verkligen fram emot att få representera din familjs champagne.
Emily.
Hej!
Mathieu Cadault förärar oss med sin närvaro!
Emily bad mig komma.
Hon arbetar visst alltid.
Nu tittar vi på konst.
-Gärna. -Följ med mig.
Det här är en ny konstnär som vi har plockat upp.
-Intressant. -Jag tycker att den är väldigt sexuell.
-Jaså? -Han har rätt.
Konstnären sa att den skildrar hennes senaste romans.
Givetvis. Titta på skåran här.
Det är förstås hennes vagina.
Och de fyra färgerna är ett mycket medvetet val.
Rött är blod. Gult är urin.
Och så vidare.
Vad är då det vita?
Hon driver en reklamkampanj som bygger på ejakulation
och fattar inte vad det vita är.
Det är "duschen", Emily.
Mathieu, det är en ära att få arbeta med Pierre.
Berätta allt om hans nya kollektion.
Vad har ni två på gång?
-Vilka? -Du och Mathieu.
Ingenting!
Ser du inte hans blickar?
Han är en kund.
Än sen? Han är snygg, rik och arvtagare till Pierre Cadault.
-Hur vet du det? -Vet inte du det?
Han syns i Voici och Paris Match och dejtar kändisar.
Allvarligt?
-Ja. Han är perfekt för dig. -För att han är rik och dejtar kändisar?
För att han är framgångsrik och på väg nånstans.
På en väg stenlagd med pengar han inte har jobbat för.
Strävsamhet är inte det enda sättet, Gabriel.
Det här samtalet är löjligt. Han är en kund, ingen pojkvän.
Underbart galleri, men jag ska nog gå innan jag köper nåt.
Ska vi äta middag?
Det finns en underbar bistro alldeles runt hörnet.
Bara det är tyst. Vi ska prata affärer.
-Det här är så gott. -Det bästa crêpeståndet jag vet i Paris.
Tänk att alla kulturer har egna pannkakor.
Du kan inte jämföra våra crêpes med era pannkakor.
Ingen tävling, men vi vinner.
Du har inte smakat på mina.
Du får laga det åt mig nån gång.
Det här har jag läst om. Det är klädmärket Grey Space.
De släpper en hoodie i begränsad upplaga som kostar 900 euro.
Just det, streetweargänget från Staterna. De är väl med på modeveckan?
Ja. De gör en grej av att inte berätta var visningen blir,
så alla vill förstås gå dit.
De är bra på att synas.
Det märks.
Hur går det med Pierres kollektion?
Det är alltid en utmaning, men jag har lärt mig hantera humörsvängningarna.
Hur länge har ni jobbat ihop?
Sen universitetet.
Jag flyttade hem till honom i London när jag var 13.
Det var ingen särskilt trygg barndom.
Men varje dag bjöd på nåt nytt.
-Vi är så olika. -Jaså?
Jag är uppvuxen i samma villaförort som mina föräldrar.
Mamma var mattelärare på min skola.
Varje dag var likadan.
Jag flög första gången när jag var 12
och det här är första gången jag är i Europa.
Du måste tycka att jag är så tråkig!
Jag är inte det minsta uttråkad. Är du?
Nej.
Amerikanska Louvrevännerna ska ha en välgörenhetstillställning
och undrar om Pierre kan donera en klänning.
Är det så det funkar?
Vi betalar dig, och du ber oss om tjänster?
Kom förbi ateljén i morgon så får vi se om vi har nåt.
-Tack! Jag uppskattar det verkligen. -Då så.
Jag ska hem.
God natt då, Emily.
-Vi hörs. -Ja. Hej då.
Märkligt att se dig med Mathieu Cadault i går.
Hurså?
I dina företagsbudord stod det tydligt att man ska hålla isär affärer och nöje.
Vi träffades bara för att prata om Pierre.
Han donerar en klänning till AL.
-AL? -Amerikanska Louvrevännerna.
Det sista Louvren behöver är ännu fler amerikanska vänner.
Det blir stort, med stor pressnärvaro, och vi är bjudna.
Det här kom till dig, Sylvie.
Skicka tillbaka det.
-Vad handlade det där om? -Antoine.
Kan du översätta?
Det är en klyscha oavsett språk. Han vill ha tillbaka henne, men hon är…
Upptagen.
Har de gjort slut?
Kan de göra slut?
Öppna.
-Nej! -Vad händer?
Antoine har skickat en present till Sylvie, och hon vägrar öppna.
Ge hit.
Vad gör du, Luc?
Vackra örhängen.
Nej, de är inte till öronen.
Till bröstvårtorna.
Va? Nej!
Nej!
Tror du att du känner Sylvie?
Visst är det örhängen?
Hej, Judith. Vad många det är här.
Jajamän. Det finns gott om Louvreälskare här.
Och alla kommer att ha ögonen på Pierre Cadault-klänningen.
Sylvie, Judith Robertson.
Judith, Sylvie Grateau är min chef.
Enchantée, Sylvie.
Så trevligt att träffa dig, Sylvie. Tack för att du lånar ut den här.
Ni kan få behålla henne i er permanenta samling.
-Varför är det skadedjursbekämpare här? -Det finns råttor överallt i Paris.
De är inte skadedjursbekämpare. Det är klädskaparduon Grey Space.
Amerikaner och mycket avantgardistiska.
Ett annat ord för fult.
Jag ska lämna er i fred.
Det brukar vara jag som skiljer mig från mängden här.
Jag går till marknaden i yogatights och cowboytröja,
men det här tar priset!
-Tack. -Låt mig gissa… Ghostbusters?
Nej, arbetskläder. Det är vår vårkollektion.
-Gulligt, tycker jag. -Är det din tillställning?
Det vore inget alls utan henne.
Hon har fixat kvällens pièce de résistance.
-Pierre Cadault. Det var därför vi kom. -Min byrå representerar Pierre.
Har ni övervägt en byrå?
Ni växer fort. Det är svårt att hinna med allt.
Vi sköter marknadsföringen själva.
Och det går ganska bra, men tack.
-Fasen, vi har problem. -Vadå?
-Åskan går i Dallas. -Vad gör det?
Amanda och Frank Carrouths flyg blir försenat.
Hon skulle ha klänningen på sig,
och hennes oljemiljardär till man lovade att lägga ett bud.
Merde!
-Det där lät inget vidare. -Det är ingen fara.
Vi har blivit utan mannekäng, bara.
Det här är Mathieu Cadault.
-Jag vet vem han är. Angenämt. -Detsamma.
Du har säkert ett dussin modeller på snabbnummer som vi kan be om hjälp.
Vad händer?
Vi behöver någon som bär Pierres klänning på auktionen.
Jag har en perfekt person.
Nästa objekt är en privatvisning av Château Margaux.
Budgivningen börjar på 5 000 euro. 5 000 bjudet till höger.
Sju tusen. Tack, frun.
Åtta tusen. Nu blev frun överbjuden.
Åtta tusen, sista chansen.
Visningen går för 8 000 euro.
Såld! Tack så mycket.
Och nu, auktionens sista objekt.
Vi säljer en klänning skapad av den store Pierre Cadault,
som råkar vara här i kväll.
Emily!
Är hon inte vacker?
Så klart. Hon bär Pierre Cadault.
Den där klänningen hade Amanda Carrouth aldrig kommit i.
Vem då?
Budgivningen börjar på 10 000 euro.
Får jag 10 000? Ja, där har vi 10 000.
12 000, 14 000, 16 000,
18 000, 20 000…
En ny budgivare går in på 22 000 euro.
Det är ju absurt. Klädskaparna bjuder på min klänning.
Du ska känna dig smickrad.
Herregud, och de pressar upp priset. Det är uppe i 35 000!
-Känn, jag har gåshud! -Jag tror dig.
Ert bud leder.
För 38 000 euro…
Såld!
Tack så mycket! Gratulerar!
Grattis, hörni! Vilken grej!
Vad gör de med min klänning?
Ett reklamjippo.
27 MISSADE SAMTAL
4 MEDDELANDEN
MINDY: VAD HÄNDE?
MATHIEU: HUR MÅR DU?
JUDITH: RING MIG! DET HÄR BLIR STÖRRE FÖR LOUVREN ÄN BEYONCÉVIDEON.
Hej.
Jag var på marknaden i morse och köper alltid en tidning på vägen.
Har de inget annat att skriva om?
Det är visst en ganska stor grej. Vill du att jag översätter artikeln?
Nej, jag var med om det.
Jag vill inte gå till jobbet i dag.
Gör inte det. Skolka.
Stanna här.
-Jag önskar att det gick. -Jag med.
Tack för att du kom förbi.
Ingen orsak.
Jag hoppas resten av dagen inte blir nyhetsstoff.
Ni pussas så mycket här.
VI GÖR AVTRYCK
Det här är illa.
Jag har inte läst nåt negativt om Pierre,
bara att det är det gamla gardet mot det nya.
Så "gammal" skulle vara positivt?
Man kan vända på det.
Pierre har fått massor av nya följare.
Vi har fått hundra tusen av Grey Spaces 2,7 miljoner följare över en natt.
-Folk talar mer om Pierre än nånsin. -Men vad säger de?
Om vi tappar honom lär till och med Chicago vilja peta dig.
Hej!
Minns ni mig? Personen ni kastade färg på?
Tjejen med klänningen.
Vi hoppades att du skulle fatta att det var performancekonst.
Jaså, det kändes mer som att bli utsatt av två busar.
-Då ber vi om ursäkt. -Vi gillar Pierre.
Han uppfattar det nog inte så, men det kan ni ändra på.
Kom in.
Emily, min vän.
Hur mår du?
Kom in och sätt dig.
Alexa, stäng av.
Jag är hemskt ledsen för det som hände på auktionen, Pierre.
Du behöver inte be om ursäkt.
Vi åkte båda på en smäll i går.
-Vill du ha en crème brûlée? -Nej tack.
Inte att äta, utan…
Pröva.
Det är mycket välgörande.
Det var roligt.
Men jag tror att vi skulle ha hjälp av att byta perspektiv.
Jag vet varför det blev så här.
Förr såg jag mina kläder på Paris vackraste kvinnor.
Nu gör jag kläder åt tanter.
Och de är på väg att dö ut.
Min målgrupp blir allt mindre.
-Det är därför de häcklar mig. -De häcklar dig inte. De hyllar dig.
Voilà.
-Vad gör min logga på det där skräpet? -Det är ett samarbete.
Grey Space vill göra en sweatshirt med din logga.
De vill ta Pierre Cadault till streetwearvärlden.
Han vill inte dit.
-Alla vill ha den här tröjan, Pierre. -Vilka alla? Jag fattar inte ens det här.
Grey Space ser mode som ett koncept.
Eftersom vi ständigt utvecklas så utgår de från nåt befintligt, och utvecklar det.
Folk gillar att de inte följer reglerna.
De är modiga och de river murarna kring modet.
Mod handlar om att börja från ingenting och bygga upp nåt helt eget.
Mode är inget koncept.
Det handlar om skönhet.
En kvinna som bär den här blir ful.
Världen har blivit galen.
Det här är la ringardes hämnd.
Mode respekterar dem som bär det.
Det här är respektlöst!
Du har helt rätt.
Och jag ska inte stå här och berätta för dig vad mode är.
Men Grey Space beundrar dig.
De önskar att de kunde göra det du gör.
Du är originalet.
Jag kanske har varit en kopia av mig själv för länge. Och nu…
…står jag här i min mörkaste timme.
Du kan gå.
Hur gick det?
Jag gjorde det värre. Han sa att det var hans mörkaste timme.
Han tror att han är Churchill.
Jag är så ledsen. Vad kan jag göra?
Vet du vad fransmän gör när det ser som mörkast ut?
Vet du vad de gjorde när bomberna föll under andra världskriget?
Gömde sig?
Nej.
De älskade.
Jag vet inte om jag är så fransk.
Än.
Nu får du ursäkta. Jag har en modevisning att förbereda.
Undertexter: Karl Hårding