EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag älskar mode, men jag hatar modeveckan.
Vi har inte ens beställt!
Pierre Cadault är fortfarande arg. Han släpper inte in oss i ateljén.
Ska jag marknadsföra utan att se kläderna?
Vill du höra en god jobbrelaterad nyhet?
Gärna.
Minns du dragklubben jag sjöng på? Jag har fått jobb där. Som konferencier!
-Två kvällar i veckan, men jag ska sjunga. -Vad roligt, Mindy!
De vet väl att du inte är dragqueen?
Jag tror det.
Jag skojade.
Jag kan inte säga till Duponts varför jag vill ha ledigt. De är så konservativa.
MATHIEU: KOM FORT TILL LA PAUSE!
Förlåt, det är Mathieu Cadault. Hoppas det är goda nyheter om Pierre.
Hoppas du ska kyssa honom igen.
-Jag berättar för mycket för dig. -Underbart. Ska du gå?
Jag sitter fortfarande här!
EMILY: JAG ÄR PÅ LA PAUSE. VAR ÄR DU?
MATHIEU: JAG SKREV INTE "GÅ IN". TITTA UT.
Ett glas, sa du.
Jag menade det.
Brukar du imponera på flickor med en båttur på Seine?
Jag tar till båten när jag har problem. Den ger mig ett nytt perspektiv.
Vad är problemet? Pierre?
Han är fortfarande arg efter Grey Space.
Han vägrar visa nån sin nya kollektion.
Har du inte sett den? Men visningen är ju om tre dagar!
Herregud, det här är mitt fel!
Han är dramatisk. Det är hans jobb.
-Jag vill visa dig en sak. -Vad?
Hur jag brukar imponera på tjejer.
Jag förstår varför du brukar göra så här.
Funkar det?
Jag fattar inte att du bor här. Vilken underbar utsikt.
Det håller jag med om.
Förlåt…
Förlåt.
Vad är det?
Den fasta telefonen.
Bara Pierre har numret.
-Jag ber om ursäkt. -Självklart.
Hallå?
Va? Nej, jag kommer.
Jag kommer. Stanna där.
Vad har hänt?
Han vill ställa in visningen.
-Va? Herregud! -Jag hoppas få honom på andra tankar.
Jag ringer när jag vet mer.
Fortsättning följer.
Lås efter dig.
Ja, första raden på Pierre Cadaults visning blir perfekt.
Bonjour, Emily! Jag är så glad att se dig.
-Är du? -Ja.
Jag fick listan med influencers till Pierres visning.
-Det är dags att röra om lite. -Jo, angående det…
Bonjour, mina damer.
Kan vi talas vid i enrum, Sylvie?
Så bra. Alla är här.
Ja.
Okej.
Då kan vi börja.
Din nya kundansvariga säger att det är dags att börja mötet.
Ett ögonblick.
Zimmer Paris öppnar om bara två veckor…
…och med det, Maison Lavaux-butiken med hotellets egen parfym.
Ska vi aldrig prata?
Vi pratar nu. Lyssna på Luc. Han är duktig.
EMILY: NÅT NYTT?
Emily?
Kan vi ägna oss åt presentationen, tack?
Herregud!
-Ursäkta, jag pratar här. -Det här är akut.
Women's Wear twittrade att Pierre Cadault ställer in!
Det är omöjligt.
I går kväll lovade Matt att avstyra det.
"Matt"? Varför träffade du Mathieu Cadault i går kväll?
Varför sa du inget?
Är det Matt? Ge mig telefonen.
För Guds skull.
-Hej, Mathieu… -Vänta, Sylvie.
Du anar inte.
Pierre ställer in. Kollektionen är klar, men han vill inte visa den.
Vi försökte gå igenom visningen imorse, men han skrek "ringarde!" om varje plagg.
Ringarde…
Meddela om nåt förändras och ta hand om din farbror, Mathieu.
Har du nån uppfattning om vad det är du har gjort?
Jag?
Du fick Pierre att skänka en klänning som sen blev förstörd.
Det gav hans självförtroende en sån törn att han inte ska delta på modeveckan
för första gången på 30 år.
Och som om det inte vore nog har du legat med hans brorson.
Det där sista stämmer inte riktigt.
Nu har vi en klädskapare utan visning, vilket är ungefär lika meningslöst
som en amerikanska som inte kan franska på en PR-byrå i Paris.
Låt mig prata med honom.
Du får sparken.
Gå härifrån, ta med dina saker och visa dig aldrig här igen.
Är allt bra?
Nej.
Sylvie har gett mig sparken.
-Var det allt? -Vi trodde att nån hade dött.
Nej, bara min karriär.
-Man kan inte sparka nån i Frankrike. -Va?
-Byråkratin tar flera månader. -År.
Svälj självrespekten,
kom in och flytta på papper då och då,
och undvik ögonkontakt med Sylvie.
En vän fick sparken från en advokatbyrå.
Han blev så arg att han slängde telefonen i Seine.
De kunde inte nå honom för att slutföra uppsägningen.
Efter ett tag så mjuknade de. Nu är han delägare.
-Ska vi slänga din telefon i Seine? -Nej tack.
Tack. Jag hade inte ens klarat mig här en vecka utan er.
Emily…
Vi ska aldrig överge dig.
Aldrig.
-Jag trodde du skulle bli glad! -Du är så självisk, Gabriel!
Det är du som är självisk, Camille. Hur kan du säga så?
-Jag måste jobba. -Det är allt du kan.
Hej, Emily.
Hej, Camille. Är allt som det ska?
Inte riktigt.
Vad har hänt? Kan jag göra nåt?
Han har hittat en restaurang han har råd med.
Är inte det bra?
Den ligger inte i Paris, utan i hans hemprovins Normandie.
Va?
-Ska han flytta dit? -Ja. Nästa vecka.
Nästa vecka?
Varför får vi veta det först nu?
-Han sa det nu. -Jag blir helt chockad!
Inte mer än du, förstås. Du är nog très chockad.
-Jag är faktiskt förbannad. -Jag med!
För din skull, alltså.
Hur tänker han?
Jag vet inte.
Antingen förväntar han sig att jag ska flytta och lämna allt,
eller så är det här hans sätt att göra slut.
Jag är hemskt ledsen.
Jag ska nog åka hem till mina föräldrar.
Jag behöver tänka igenom det här.
Det förstår jag. Jag finns här för dig.
Jag vet.
Tack, Emily.
Du är en så bra vän.
Tänkte du säga nåt? Eller skriva en lapp? "Drar till Normandie. Ha ett bra liv."
-Det gick snabbt. -Diskuterade du inte saken med Camille?
Hon hade ändå aldrig följt med nånstans efter att jag sa nej till familjelånet.
Men jag är uppvuxen där och det är en bra chans.
Jag har drömt om Paris, men…
Ibland är drömmen inte där man trodde den skulle vara.
Jag trodde Chicago var rätt för mig.
Nu måste jag ta farväl av en av mina första vänner i Paris.
Jag kan inte tänka mig den här stan utan dig som granne.
Och utan dina omeletter.
Jag kommer att sakna dina omeletter.
Och de dig.
Jag är glad för din skull. Har du nån bild på det nya stället?
Ja. Bredvid finns en populär restaurang med två Michelinstjärnor.
-För populär, så de som inte får plats… -…går till stället intill.
"Stället intill", så borde det heta.
Titta här.
Det är enkelt, men riktigt charmigt.
Det verkar perfekt för dig.
Jag tänkte ta bort bardisken i matsalen.
Köket är litet, men när allt är på plats…
-Bonjour. -Bonjour.
Vad gör du här? Ska jag behöva avskeda dig igen?
Nej.
Men jag har kunder kvar
och tills pappren är klara har jag ett ansvar gentemot dem och Savoir.
Julien, är du snäll och hämtar pappren så att jag kan avsluta det här?
-Javisst, Sylvie. -Tack.
Dina kunder tar jag hand om.
Men om du ska envisas med att komma hit, håll dig undan.
Sylvie!
Vi måste prata om Maison Lavaux.
Jag tycker inte att det är rätt team.
Varför inte?
Jag och Antoine?
Du vet hur det blir med två alfahannar tillsammans.
Nån kommer att bli dödad.
-Jag hjälper gärna till. -Men du jobbar inte här.
Kanske tills vi hittar en bättre lösning?
Okej. Det håller dig sysselsatt tills uppsägningen är klar.
Ingen orsak.
-Det här kom till dig och du måste se det. -Har du öppnat det?
Du är väldigt harmsen för att inte jobba här.
-Grey Space har tagit över Pierres lokal. -Ja, vilken skymf!
-Jag fick en inbjudan från Grey Space. -Pierre också.
Bjuder de in honom att se på när de dansar på hans grav?
-Vilken förolämpning! -Det är föraktligt.
Han är helt utom sig.
Och han vill träffa dig på en gång.
Okej.
Säg till Pierre att jag kan komma till ateljén om 20 minuter.
Ursäkta mig?
Du ska ingenstans. Du har redan ödelagt Cadaults karriär.
Han frågade efter mig.
Då följer jag med.
Gossip Girl! Äntligen.
-Hej, Pierre. Hur är det? -Bara bra.
Jag har nåt du måste se. Kom.
Jag var på väg att visa upp en avslagen och livlös kollektion.
Jag har gått i sömnen för länge. Och nu…
…har jag vaknat!
-Pierre! Den är fantastisk. -Du var min inspiration!
Den är mycket originell, Pierre.
Cadaults framtid.
Jag vill att världen ska få se den omedelbart.
Men visningen är inställd, så det blir ett problem.
Jag älskar idén, men vi kan inte ha en visning med en klänning.
Jag ska göra ett helt dussin, på en gång!
-Du avbokade själv lokalen. -Hitta en ny, då!
Jag har en idé.
Om den är en tiondel så briljant som klänningen blir du modeveckans snackis.
Arbeta du med kläderna, så ordnar vi lokalen.
Merci, Emily.
Och nu…
…ut härifrån!
Hur ser din storslagna idé ut?
Jag har inte kommit på den än.
Du är ju galen! Det är han också. Det förklarar allt.
-Vi måste kunna göra nåt. -Javisst.
Vi kan bjuda in alla igen
för att se en enda klänning i en snabbfixad lokal.
Där ser du. Enkelt.
Ingen klädskapare lär vilja jobba med Savoir efter den här katastrofen.
GREY SPACE TAR ÖVER MODEVECKAN!
Titta! Grey Space kapar Pierres lokal.
Tomma PR-trick… Det är allt folk bryr sig om numera.
Vi behöver anta ett annat perspektiv.
Vi kan inte hitta en lokal.
Jag tror att vi redan har en.
Hej, Min. Läget?
Såg du mina sms?
Nej, förlåt. Jag har jobbat sen jag kom hem.
Så bra, du är här.
-Hej! Du har inte hiss, va? -Nej, hurså?
-Hjälper du mig med väskorna? -Visst.
Okej…
Jag gjorde som du sa.
Jag tog jobbet, sa att jag kunde jobba på tisdags- och fredagskvällar
och slingrade mig ur frågan om könsuttryck med ett kokett skratt.
-Det var ett skämt. -Och Duponts avskedade mig!
Det var väl svårt att sparka folk i Frankrike?
Det är mycket lättare om ens visum har gått ut.
-Du får bo här så länge du behöver. -Du är bäst, Em.
Jag kan inte tacka dig nog. Jag ska köpa så mycket vin till dig.
Vi kommer att ha så roligt!
-Oj, jag… Jag byter om där inne. -Okej.
-Får jag ta en byrålåda? -Det finns bara en.
Gulligt!
Okej.
Hej.
-Jag har en avskedspresent till dig. -Ska inte jag ge dig en?
Okej. Nåja…
Jag tänkte att du ville ha den här.
Menar du det?
Tack.
Och om du inte har planer i morgon så är det min sista kväll på restaurangen.
I morgon?
Varför så snart?
Varför vänta med mitt nya liv?
Och du och Camille…?
Vi vill olika saker just nu.
-Vi behöver frihet för att uppnå dem. -Vad betyder det?
Hon följer inte med till Normandie och jag stannar inte i Paris,
så vi går skilda vägar.
-I Amerika kallas det att göra slut. -Ja, här med.
-Det var tråkigt att höra. -Ingen fara. Sånt är livet.
Okej.
Tack för stekpannan. Jag lovar att aldrig diska den.
Tack.
Vi ses på restaurangen. Om du kan.
Hej då.
Ska snygga kocken lämna Paris? Och han är singel?
Hörde du allt det från badrummet?
Väggarna är av halm och tagel. Det är svårare att inte höra. Berätta!
Han ska köpa en restaurang i Normandie. Camille vill inte flytta.
Är det allt?
Ni har trånat efter varandra sen du kom hit!
Jag måste jobba i kväll.
Uppfattat.
Jag ska vara tyst.
Hur kan Grey Space locka så många?
-Nervös? -För rädd för att vara nervös.
Det funkar. Det måste det.
Pierre! Varför ställde du in visningen?
Pierre!
-Är du här för att se Grey Space? -Nej.
Ni är här för att se Pierre Cadault!
PIERRE CADAULT ÄR "RINGARDE"
PASSÉ
MODE ÄR SKRÄP
JAG ÄR SMAKLÖS
PIERRE-VEM-DÅ?
SIMPEL
Pierre Cadault!
-Skål! -Skål!
Paris Match: "Pierre Cadault tar över modeveckan."
Ja!
Daily Mail: "Det gamla gardet är tillbaka, det nya gardet är ringarde."
Daily Mail är förfärlig… men det där ska jag rama in.
Tack för tålamodet. Vi har aldrig haft så här fullt.
Jag taggade restaurangen på Pierres Instagram.
Ledsen för anstormningen.
Vad är det?
Skit också.
Bonsoir!
Catherine och Antoine! Vad gör ni här?
-Jag följer Pierre Cadault på Instagram. -Tack.
Antoine sa han att han hade varit här, så vi gick hit.
Det är kockens sista kväll i Paris. Han ska flytta till Normandie.
På allvar?
Vilken tur vi har!
Antoine har lovat att gå hit med mig i flera veckor.
Han lovar så mycket.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Jaha, Emily… Jag hörde att du har ansvaret för Maison Lavaux nu.
-Det verkar så. -Det gläder mig.
Jag tror att du passar min man bättre.
Okej…
-Yrkesmässigt. -Kalla det vad du vill.
Du har min tillåtelse.
-Vårt bord är klart. -Det var fint att se dig.
-Au revoir. -Bonne soirée.
Pierre såg så lycklig ut i kväll.
Du är ett geni.
Pierre är geniet. Jag gjorde bara ett PR-trick.
Oavsett, så vill jag fira det med dig. Ordentligt.
Har du varit i…
…Saint-Tropez?
Aldrig.
Vad sägs om i helgen?
Gärna.
Hej då. På återseende.
-Tack. -Kör försiktigt.
Så stans mest lovande kock flyttar. Levde Paris inte upp till drömmarna?
Jo, jag älskar Paris. Och jag älskar den här restaurangen.
Ägaren vill faktiskt sälja, men det är för dyrt för mig.
Därför har man investerare.
Jag fick faktiskt ett erbjudande från min flickväns…
Från min exflickväns familj.
-Men det blev för… -Komplicerat?
Min frus familj investerade i mitt företag i början, så jag förstår.
Så du lämnar flickvännen och mister restaurangen.
Det finns nog inget kvar för mig i Paris ändå.
Har Pierre äntligen åkt hem?
Självklart inte. Han ska våldgästa Grey Spaces fest på Caviar Kaspia.
Jag sa att vi kommer dit.
Kocken!
Maten var utsökt. Grattis till det nya stället.
Tack.
Ska ni gå?
En fest till innan vi tar med modeveckan i säng.
Det låter… kul.
Jag tror faktiskt att jag bara går hem.
-Går det bra? -Ja, vi har hela helgen på oss att fira.
Jaha…
Tack.
Du gjorde min sista kväll i Paris så…
-…minnesvärd. -Jag återgäldade bara tjänsten.
Jaha…
God natt, Gabriel.
Och lycka till.
Au revoir.
Gabriel! Hallå?
Gabriel!
Emily?
Jag…
Jag ville inte att det där skulle bli sista gången vi sågs.
Jag kommer att sakna dig så mycket…
Jag har tänkt på det här så ofta.
Jag skulle ljuga om jag sa nåt annat.
Och det var fantastiskt.
Men du ger dig av.
Det är bara Normandie.
Jag vet.
Det är inte så att jag aldrig mer kan träffa dig, men…
…jag tror inte att jag borde…
…träffa dig igen.
Okej…
Och om jag vill träffa dig?
Då skulle vi såra nån som vi tycker om.
Vi har aldrig haft nån chans.
Men nu har vi åtminstone den här perfekta stunden.
Det känns som om jag drömmer och snart ska vakna.
Vi väntar lite med att vakna.
God morgon.
Pierres PR-agent sa att han ska intervjuas av Vogue i morgon…
Snälla, lyssna för en gångs skull.
Angående det vi talade om har jag beslutat att inte fullfölja din uppsägning.
Jaså?
Du har potential, men saknar förfining.
Så om du ska vara kvar på Savoir
tänker jag inte vara lika mild mot dig hädanefter.
Förstått?
Förstått.
MATHIEU: BILJETTER BOKADE PÅ 18-TÅGET TILL SAINT-TROPEZ PÅ FREDAG.
BLIR DET BRA?
EMILY: JAG KAN KNAPPT BÄRGA MIG
Emily!
Hej.
Hej!
Du måste verkligen ha tyckt om maten i går.
Jag är här i affärer.
-Och du? -Jag bor precis här.
-Så passande. -Förlåt?
Hej.
Jag trodde du skulle åka i morse.
Jag med.
Vadan champagnen?
Ett sista farväl?
Tvärtom. Jag stod inte ut med att Paris skulle mista sin mest lovande kock.
Antoine vill investera i en restaurang åt mig.
I Paris?
Självklart.
Gabriel hör hemma här.
Han är för begåvad för att förvisas till Normandie.
Min fru. Ursäkta mig.
-Så du blir kvar i Paris? -Ja.
Oroa dig inte. Du får behålla omelettpannan.
Jag hämtar ett glas till.
CAMILLE: GABRIEL SKA STANNA I PARIS.
KAN VI SNACKA?
Undertexter: Karl Hårding