СЕРІАЛ NETFLIX
Перш ніж іти в офіс, я переглянула
ті рахунки «Савуар», які ти для мене поцупила.
Маделін, «Савуар» — власність «Ґілберт Ґруп». Я нічого не цупила.
Не будь такою скромною. Ти моя маленька шпигунка.
Так-от, узагалі не дивно, що це кошмар для бухгалтера.
Так, наче вони придумали власні правила.
Можливо, і власну арифметику.
Я впевнена, що існують культурні відмінності, які важко врахувати.
До того ж, «Савуар» має надзвичайний набір клієнтів
і золоту репутацію.
На жаль, цю репутацію не можна переплавити в гроші.
Я розмовляла з керівництвом сьогодні вранці.
Можливо, їм доведеться внести зміни до штату.
Що? Ні. Я не думаю, що це необхідно.
Ми лише повинні розповісти їм про ідеали компанії, добре?
-Я можу зробити презентацію. -PowerPoint тут не допоможе.
Якщо вони не припинять фаворитизм і не піднімуть дисципліну,
то в Чикаго захочуть жертвоприношення.
Милі черевики.
«САВУАР» ПАРИЖ
Запуск «Лабораторії Лаво» був таким успішним,
що компанія вже думає
над відкриттям ще однієї інтерактивної виставки.
Відмінно. Скільки часу нам потрібно, щоб підготувати ще одну «Лабораторію Лаво»?
Нам варто запуститися разом із Канським кінофестивалем.
Слід вимовляти «Каннський».
Ти кажеш «картопля», я кажу «бульба».
Ні. Я не кажу ні те, ні інше.
Щоб створити відчуття розкоші, потрібен час, Маделін.
Це не ятка з хот-догами.
Давайте наразі відкладемо цю тему.
І перейдемо до охоплення події у твіттері.
Зупиніться на хвильку. Ви мусите це побачити.
Ґреґорі Еліот Дюпре запускає власну лінійку білизни
на дефіле у Версалі.
І це катастрофа.
Не кажіть мені бути уважним!
Я організував тисячі цих дефіле!
Скільки дефіле організували ви?
Цього недостатньо!
Дев'ятнадцять разів!
Це відео опублікували годину тому,
щойно рекламна фірма відмовилася від нього.
-Ні! -Так.
І дефіле через два дні. Йому буде гаплик.
Що посієш, те й пожнеш.
П'єр мусить це побачити.
Ніщо не смакує краще, ніж чуже нещастя.
Агов, прийом! Чи ніхто з вас не вловив суті?
Популярному дизайнеру вкрай потрібна нова рекламна команда,
а ви лише смієтеся?
Ну, вони з П'єром Кадо ворогували роками.
Конфлікт інтересів. Це життя.
Перепрошую. LVMH хапає всіх підряд на Тижні моди,
а ми не можемо представляти двох дизайнерів,
бо це може образити чиїсь почуття?
Чи ви колись чули про клієнтські взаємини?
Це був би вияв зневаги до одного з наших найважливіших клієнтів, Маделін.
У нашій компанії так не заведено.
Перепрошую, Сільві,
але ваша компанія — це філія американської корпорації,
яка хотіла б мати справу з двома відомими дизайнерами.
Ось як заведено в нашій компанії.
Так. Маєш рацію, Маделін. Я визнаю помилку.
Емілі, чи могла б ти сконтактуватися з Ґреґорі й запропонувати зустріч?
-Він приймав тебе на своїй яхті, правда? -Так.
Але як бути з П'єром?
Можливо, ми попросимо Ґреґорі його запросити?
Чи хтось може дати йому паперовий пакет, щоб він віддихався?
Вони можуть помиритися під час шоу.
Якщо нам пощастить підписати угоду, звісно.
Дякую, Сільві. Дякую, що прийняла мою точку зору.
Я знаю, як французи люблять казати «ні».
Насправді, ми не такі. Усе залежить від тону.
Любий, це я.
Я дуже хочу зустрітися з тобою.
Коли ти зможеш дістатися до Парижу?
Будь ласка, грай далі.
Це прекрасна пісня. Етіен мені її прислав.
Я знаю. Ти не мала її почути.
Вибач мені за… все.
Я приїхала в Париж, щоб утекти від хаосу.
-Це мене не стосується. -Дай поясню.
Усе добре. Ти здібна співачка, справи в гурту хороші, тож…
А як же ми?
Залишимо те, що працює.
Мінді! Дякувати Богу, ти повернулася.
Без тебе нам кидали мало.
Чи ви двоє примирилися?
Чи він розповідав тобі про виступ?
Один крутий клуб у Бельвілі хоче, щоб ми в них зіграли.
-Нас запросили виступати. Як це сталося? -Яка різниця?
Це китайський нічний клуб,
і донька власника обожнює «Китайську поп-зірку».
Я пообіцяв їй фото перед виступом.
Чудово, отже всі тут знають, що я заорала носом на телебаченні.
-Ми можемо відмовитися. -Ні.
Виступ на дорозі не валяється. А гроші нам потрібні.
До слова, мені це потрібно для метро.
Треба починати грати.
Емілі Купер. Із «Савуар».
Я знаю Ґреґорі. Так, я була на його човні в Сен-Тропе.
Алло?
-Є успіхи? -Жодних.
Я пробувала його ательє і бізнес-менеджера.
Я навіть написала одному ґею з Сен-Тропе, що додав мене в інстаграмі.
Якому ґею? Крихітному з крихітним пресом?
Ну, він також мені не відповів, тож ми ніколи не знатимемо.
Думаю, я знаю, де знайти Ґреґорі.
Але тебе не пропустять без мене.
Що це за місце?
БАР LE RAIDD ПАРИЖ
О Боже, стільки чоловіків.
Ти не на дівич-вечорі.
Точно. Вибач. Ти певен, що Ґреґорі тут?
Так, він тут, як і завжди.
-Як ти… -Не твоє діло.
-Удачі. -Куди ти йдеш?
Ти вирішуєш свої справи, а я — свої.
Мені тебе не треба.
Прем'єра шоу буде у Версалі, і вона буде видатною.
Наразі ніхто не говорить про твою колекцію.
Усі зайняті обговоренням твоєї істерики в тіктоці.
Це було б непогано, якби ти був лиходієм із кіно,
але ти справжній митець.
І ти зможеш це виправити?
Тут немає більше нікого,
хто врятує тебе від провалу.
Що ти пропонуєш?
Надай їм нові теми для розмови.
Для початку, було б добре, якби ти придумав тему для колекції.
Як можна показати стільки натури
в домі Марії-Антуанетти й не назвати показ «Хай їдять тістечка»?
Гаразд. Тебе найнято.
Дай на чай своїй музі.
-Ти рано встала. -Так.
Повернися в ліжко.
На жаль, у мене сьогодні довгий день.
-Ти така зайнята. -Я знаю.
-Добре. Я залишуся на сніданок. -Ти приготуєш сніданок?
Ні. Я спущуся вниз за круасаном, поки ти збираєшся.
Іди в душ, поки я не передумала.
Сільві?
Чи Сільві тут?
-Хто ти? -Я її чоловік.
Ні, хто ти?
-Вибач, ти сказав «чоловік»? -Так.
-Ти мав на увазі колишній чоловік? -Ні.
Лоран.
Що ти тут робиш? Ти прийшов так рано.
Я прилетів першим рейсом із Марселю. Думав, що ми поснідаємо разом.
Але, схоже, ти вже поснідала.
Сільві, що відбувається? Ти заміжня?
Ні. Тобто так, але тільки формально.
Ми розійшлися багато років тому. Він приїхав для роботи.
Для якої роботи?
Не тієї, що в тебе.
ПЛЯС-ДЕ-ЛЕСТРАПАД
Потворне. Дешеве.
Пейслі? Звідки це взагалі взялося?
Мені слід подзвонити хлопцям і сказати, що виступу не буде.
Годі це казати.
Ти співатимеш у паризькому клубі. Це твоя мрія.
Це нічний клуб.
Отже, без нервів, правда?
Усе одно, там буде повно людей, що прийдуть побачити мою лажу.
Саме тому я попросила підкріплення.
Ґабріель буде, й Алфі також.
Камілла на роботі, але вона передає привіт.
Не страшно, вона побачить, як я запорю, коли це стане мемом.
Усе буде чудово.
Бенуа ледь міг на мене дивитися вчора.
Він навіть не хоче грати пісню, яку написав для нас.
Він не зміг би написати цю пісню, якби ти була йому байдужа.
Це не минає так просто.
Він це переживе.
Маєш рацію.
Боже, чому ти завжди така оптимістична?
Дякую.
Вуаля. Ґреґорі підписав місячний контракт для дефіле.
-І він також погодився запросити П'єра. -Дуже добре.
І якщо дефіле буде успішним, а так і буде,
то він також має можливість стати повноцінним клієнтом «Савуар».
Класна командна робота.
Люблю це. Усі зібралися на палубі.
Чому американці воліють називати робоче місце човном?
Сільві, уже майже 11:30.
Поки ти снідала, Емілі здобула нового клієнта.
Чудово. Я була з П'єром Кадо. Клієнтські взаємини, як ти просила.
-Ти пішла без мене? -Так.
О Боже, спасибі. Що він сказав?
Він погодився, що настав час завершити сварку. Він прийде.
Фантастично!
Бачите, як добре, коли ми всі на одній хвилі?
Я скажу публіцисту, що П'єр погодився.
Як це круто.
Так. Молодець, Емілі.
Ти готова зробити все, що Маделін захоче.
Це вражаюче.
Готово для схвалення Ґреґорі.
Ідеально. Дякую, Люку.
Пробуджує апетит.
Жаль, що там не буде справжніх тістечок.
Тоді це було б справжнє свято для чуттів.
Це справді непогана ідея.
Так, але боюся, що вона надто масштабна.
Як можна знайти стільки тістечок в останню мить?
Отже, ти хочеш вісімдесят тістечок у Версаль на завтра?
Маленьких. Крихітних.
Слухай, я знаю, що це божевільне прохання.
Вибач, але торт, який ти спік на мій день народження,
був буквально найсмачнішим у моєму житті,
і я просто боюся,
що якщо це дефіле не буде дуже успішним, люди втратять роботу.
Добре. Я подзвоню своєму кондитеру.
Нам доведеться працювати всю ніч, щоб зробити це.
О Боже! Ти найкращий.
Звичайно. Ти допомогла мені безліч разів.
Ми чудова команда.
Це правда.
Добрий вечір.
Привіт.
-Для мене буде місце? -Так. Умощуйся.
Мені треба подзвонити координатору палацу
щодо доставки тістечок. Скоро буду.
Ти рятівник.
Про що вона?
Я допомагаю Емілі з заходом, який буде завтра.
Слухай, це, мабуть, неважливо, але я мушу спитати.
Чи є щось, що мені варто знати про тебе й Емілі?
Що?
Її колега сказав мені, що між вами щось було.
А тоді набрав у рот води, коли я спитав його про це.
Я не хочу встрявати у щось, старий.
-Ти питав про це в Емілі? -Я питаю тебе.
І ти мусиш бути чесним зі мною.
Чесно кажучи, Емілі чудова.
Був період, коли ми могли бути разом, але…
я бачився з кимось іншим і не був із нею відкритим про це.
-Якби ти був чесним? -Немає значення.
Цьому кінець. Ми просто друзі.
І як її друг
я радий, що вона з хорошим хлопцем.
Привіт. Що я пропустила?
Нічого, люба. Зовсім нічого.
Добрий вечір, Бельвілю.
Чи хтось нас узагалі слухає?
Принаймні, вони не помітять, якщо ти закашляєшся.
-Так гарно. -Ну звісно.
Добре.
Люблю цю пісню.
Давай, друже!
Вуаля.
У банку повідомили, що переказ буде завершено вранці.
За твою нову подорож.
І за Лорана Же.
Тепер це все твоє.
Ми розпочали це разом. Ти завжди будеш його частиною.
У душі.
А тепер воно справді належить тобі.
Як і повинно.
Дякую, що так швидко прилетів, щоб вирішити це.
Звичайно.
Я пишаюся тобою, Сільві.
І ти знаєш, що я люблю виправдання для візиту в Париж.
Ти ненавидиш його.
Не весь.
Я думав залишитися ще на кілька днів.
Можливо, ми б могли піти на танці.
Я забув, як мені подобається танцювати з тобою.
Думаю, тобі не бракує партнерок у Сен-Тропе.
Ти ще чого доброго попросиш мене про розлучення.
Облиш. Думаю, для цього візиту вже достатньо документів.
Саме так.
За тебе.
І за нас.
Ми завжди підтримуємо одне одного. Хай там хто. Хай там що.
За нас.
Доброго дня, ласкаво просимо.
Дякую всім, що прийшли.
Це свято повниться речами, які нам кажуть приховувати.
Нас учать покращувати своє тіло,
але ми не повинні про це говорити.
Що ж, ця колекція задумувалася, щоб бути побаченою.
Ця колекція створена бути гучною!
Я хотів би запросити
близького друга й наставника,
який навчив мене всього, що я мусив забути,
щоб створити сьогоднішню колекцію.
Здається, він зараз із нами.
П'єр Кадо.
П'єре? Де ти?
П'ЄР КАДО
Що в біса відбувається? Цього не було в плані.
Ти чарівне стерво.
Хай живе король!
Отже, оскільки це вже позаду, пані та панове,
нехай їдять тістечка.
Браво!
Це був останній раз, коли ти приводила гостя на моє шоу.
Якщо це подяка за порятунок твоєї дупи, то на здоров'я.
І, між іншим, це було геніально.
Ґреґорі, Маделін Вілер, «Ґілберт Ґруп».
Я в захваті від дефіле, у захваті від одягу.
Я замовлю все.
Що це за рекламне сповіщення, і як його заблокувати?
Ґреґорі треба піти до преси, щоб вони могли похвалити його ще трохи.
Звичайно.
П'єре, це був чудовий вихід.
Вітання.
Мсьє Кадо, яка честь.
Я Маделін Вілер, «Ґілберт Ґруп».
Не сумніваюся.
Думаю, мені варто привітати вас також.
Це неабияке видовище.
-Дякую. -Дякую.
Це набагато величніше, ніж усе, що ви будь-коли для мене робили чи зробите.
Про що ви?
-Я звільняю «Савуар». -Що?
Я думала, що все добре. Ви прийшли на дефіле.
«Кадо» — це французький модний дім.
Йому потрібна французька чуйність, щоб працювати на найвищому рівні.
І, судячи з сьогоднішнього, це більше не стосується «Савуар».
Ні.
Мсьє Кадо, чи ви дозволите мені запросити вас на вечерю?
Упевнена, що ми можемо досягти порозуміння.
Дорогенька, ти можеш скільки завгодно пробувати говорити французькою,
але я ніколи не зрозумію тебе, а ти — мене.
П'єр Кадо щойно звільнив «Савуар». Я думала, ти тримала його під контролем.
Я переконала його прийти на захід на твоє прохання.
Якщо ти хочеш звинуватити когось, Маделін, звинувачуй себе.
Усе.
Я стримувалася, бо Емілі запевняла мене, що ти варта клопоту,
але цей постійний непослух і нешанобливий тон,
що ж, цього досить.
Я призначаю тобі всебічну перевірку в Чикаго.
Дозволь заощадити тобі місце в календарі.
Я звільняюся.
Що?
-Що? -Це прекрасно.
Ні, справді. Дуже дякую. Ти робиш мою роботу простішою,
і компанія без тебе працюватиме краще.
Компанія йде разом зі мною.
Що це?
-Ми звільняємося. -Усі.
Вважай це Французькою революцією.
Стривай, Сільві, зачекай.
Чому ви це робите? Чому ніхто з вас мені не сказав?
Нічого особистого, Емілі. Це бізнес.
«КУПОЛЬ»
Вони просто покинули мене, не сказавши ні слова.
Здуріти можна.
Вам доведеться наймати новий штат,
чи вони просто закриють паризьку філію?
Я не знаю. Зараз нічого не ясно.
Ненавиджу це.
Мені шкода.
Це не твоя вина.
Мені шкода не через це, просто…
Боже, це просто фіговий вибір часу.
У чому річ?
Я збирався сказати тобі на днях, але ти виглядала стурбованою своєю подією.
Алфі, що відбувається?
Проєкт, у якому я працював, завершився.
Я мав повернутися в Лондон тиждень тому.
Я затягував, як лише міг.
Але ти ненавидиш це місце.
Повір, я знаю.
Але я залишився, бо хотів…
Ну, я намагався вирішити…
Чорт із ним. Я залишився через тебе.
Справді?
Тому що я хочу побачити, чи це, ми,
може бути чимось.
І думаю, що в нас може вийти.
Мене відділятиме лише пару годин на потязі.
Дивись, ти можеш визначати всю логістику.
Непарні вихідні, кольорові позначки в календарі.
Було б добре мати змогу спланувати щось у моєму житті зараз.
Отож.
От бачиш, люба.
Тепер нахилися.
Ем, це ти?
Привіт, Мад. Так, це я.
Можеш зайти до мене, будь ласка?
Привіт. Ти так рано.
Тільки за французькими мірками, які ми маємо викинути.
Чесно, Ем, вони зробили нам послугу, звільнившись.
Ми не мусимо платити їм компенсацію, можемо найняти цілком новий штат.
Молодший, зеленіший, значно дешевший.
Хіба нам не треба замінити досвід, що ми втратили?
У нас великий перелік клієнтів.
Мені не потрібні вперті менеджери
із десятирічним досвідом поганих звичок.
Мені потрібні маленькі грудки глини,
які я зможу сформувати саме в ту команду, яку хочу.
Значно легше, коли береш їх молодими, знаєш?
-Як зі мною? -Точно. Ти моя маленька термінаторка.
Мені треба лише трохи більше таких, як ти. Думаю, ми можемо поєднувати ролі.
Нам треба намалювати діаграму організації. Запиши це.
Добре.
Я знаю. Це нижче твоєї компетенції.
Мені потрібна адміністративна підтримка, поки ми перезапускаємося.
Ти й не зогледишся, як ми повернемося в Чикаго, і тебе підвищать.
Гаразд. Дозволь я візьму записник і ручку зі свого стола.
Добре, але не затримуйся.
І чи могла б ти заварити мені чаю, будь ласка?
Звісно.
СІЛЬВІ: ВІЛЬНА В ОБІД?
Емілі, ти прийшла!
Так.
Але куди я прийшла? На вечірку безробітних?
Хто безробітний?
Ніхто. Сідай.
Отже, мій чоловік купив мої акції в своєму клубі,
і я використовую гроші, щоб заснувати нову фірму.
Я не розумію.
Хіба вам не потрібні клієнти й офіс?
І клієнти?
Налийте їй келих, поки її голова не луснула.
Ми все ще шукаємо офіс, але щодо клієнтів,
то ми поговорили з кількома, і всі погодилися прийти, коли ми запустимося.
Серед них П'єр Кадо,
і Ґреґорі Еліот Дюпре пристав за умови.
Якої умови?
-Можна я скажу їй, будь ласка? -Прошу, Люку.
Він хоче тебе. Ми хочемо тебе.
Ви не могли це сказати раніше?
Ми знали, що якщо скажемо, ти намагатимешся виправити це.
Зважаючи на чудо, яке ти здійснила вчора,
у тебе могло вдатися.
Ти дуже, дуже здібна в своїй роботі.
Ні, вона найкраща.
Вона непогана. Спокійно.
Тож тобі довелося б залишатися в Парижі довше, ніж ти планувала.
Я знаю, що в тебе є життя в Чикаго, але ми пропонуємо тобі життя тут.
Тож не поспішай. Подумай.
Не можу повірити, що ви хочете мене в команду.
Тобто я…
Я не думала, що навіть подобаюся вам.
Як я й сказала, Емілі, нічого особистого. Це бізнес.
-Що ти робитимеш, Ем? -Я знаю, що мушу зробити.
Іти до кінця, бути слухняним солдатом Маделін
і повернутися в Чикаго для підвищення,
задля якого я працювала все своє доросле життя.
-Здається легким рішенням. -Тоді чому я не можу прийняти його?
Раніше я була такою рішучою.
Я хотіла речей, яких повинна хотіти.
А відколи я переїхала в Париж,
моє життя було хаотичним, драматичним і заплутаним.
Але також неймовірно красивим.
Я знаю, що маю хотіти повернутися, але…
Але в тебе тут є життя.
Це така каша.
Я просто ніколи не була такою людиною.
У Чикаго я мала кар'єрний шлях і життєвий план,
і я не закохувалася в хлопця своєї подруги.
-Ти сказала «закохувалася»? -Це мимоволі.
Але ти це сказала.
Дівчино, ти все ще кохаєш Ґабріеля?
Це виключено, добре? Я пообіцяла.
Ні, ти не будеш приймати велике життєве рішення
на основі дитячої клятви.
А що з Алфі?
Я знаю, що стосунки на відстані важкі, але з ним просто так легко.
Чому я взагалі думаю про когось іншого?
Бо хтось сказав тобі не думати.
І якщо ти не признаєшся йому про свої почуття,
то, думаю, завжди будеш гадати.
-А це несправедливо для всіх. -Мені не варто.
Перестань казати «варто».
Ти мусиш вирішувати, що ти хочеш,
а не що зробить щасливими усіх інших.
Це вже не веселий рік за кордоном.
Це твоє життя.
Емілі, привіт.
Щось не так?
Думаю, що я залишуся в Парижі довше ніж на рік.
-Як довго? -Я не знаю.
Можливо, безстроково. Коли я приїхала,
Париж був веселою зупинкою, що, я думала, буде гарною історією,
але тепер ця зупинка — це те, де мені слід бути,
бо моє життя тепер тут, знаєш?
Мої друзі, кар'єра і… ти.
Емілі, я маю тобі сказати…
І я просто мушу сказати це до того, як втрачу відвагу.
Я мушу сказати тобі, що причина, через яку я не могла бути з тобою,
так-от, це був не Алфі.
Ґабріелю, я…
Я звільнила трохи місця, але нам знадобиться ще один комод.
Емілі, привіт.
Я не помітила, що ти тут.
Він сказав тобі?
Ґабріель попросив мене вселитися.
Ого!
Ви знову разом.
Так, ми хотіли сказати тобі, але це щойно сталося, тож…
Це чудово.
Сусіди.
Тоді ще побачимося.
Привіт, Сільві, це я.
Я прийняла рішення.
Переклад субтитрів: Роман Захарчук