Aquestes m'encanten.
No ho sé.
Quines flors diuen
"Ben tornada! Perdó per haver-te traït"?
Només fa dues setmanes del part.
Quines flors diuen "Torna al llit"?
Això hauria de fer!
Però des del McDesastre que treballo el doble
per demostrar a la Madeline que li soc lleial o encara em farà fora.
Ostres! Llavors on viuria jo?
Com està l'Alfie?
No ho sé. Gairebé no em respon els missatges.
Pujaria al primer tren cap a Londres per dir-li com em sento.
Però estic sola al peu del canó a Savoir.
La Madeline té sort que hi siguis.
Deixa les flors.
Fes-li un ramet d'Emily Coopers.
El problema és que molts clients estan marxant amb la Sylvie.
La Madeline no sap com n'és, de greu.
Aviat ho descobrirà.
Quin dia més llarg m'espera.
De fet, demà passat és el dia més llarg.
És el solstici.
Gràcies per aquesta dada pagana.
A París es celebra.
A tota la ciutat. A mi m'encanta.
S'anomena Fête de la Musique. Tocarem.
Hauries de cantar al local de jazz,
no pels carrers de París.
En Benoït sap que ho has rebutjat?
No. Però no vull desfer la banda.
I no vull ser a dos llocs a la vegada.
Mira't a tu.
M'agrada servir-te d'exemple.
El mateix et dic.
Bonjour!
Has tornat!
I vens ben acompanyada! Quina gentada!
Emily, ella és la Josette, l'au-pair.
Enchantée, Josette.
En Jack ja el coneixes.
Sí. Hola, Jack.
Ens vam veure a l'hospital. Eres famós.
Perquè era el nadó més gran.
L'anomenaven le grand baby.
Per això m'hi han tingut tres dies més.
Per fer "reeducació perineal".
Ara el més important és que a Chicago no entenen
per què la Sylvie i tot el personal han marxat.
No els he explicat que tu també.
Gràcies. I que sàpigues que estic entregada.
Sabia que contractar gent seria prioritari.
He parlat amb empreses de contractació.
Chasseurs de tête, se'n diuen. Tinc una pila de currículums.
El maldecap principal és substituir una persona:
la Sylvie.
És l'únic que compta per a Chicago.
Rimowa, Pierre Cadault, Maison Lavaux, l'hotel Zimmer i vostè.
La targeta de visita.
Preciosa.
Així els clients potencials veuran el talent
que hi ha a l'Agència Grateau.
Assegureu-vos que la Sandrine de Tiffany en rep una abans de la reunió de la tarda.
Hauríem de penjar una foto de la capsa a totes les xarxes.
Hi ha un problema: no tenim xarxes.
Ha arribat el vestit per a l'exposició d'en Pierre,
directe del taller.
Tinc un Cadault.
Volen que no mengis ni beguis amb ell posat.
I l'has de tornar. Net de tintoreria.
Enviem a la Sandrine una invitació per a l'exposició d'en Pierre.
Tothom ha de saber que és client nostre.
HOLA, ESPERO QUE TOT VAGI BÉ…
EN DUES SETMANES GAIREBÉ NO HEM PARLAT. HEM TALLAT?
PERDONA, ESTIC SATURAT A UNA NOVA FEINA.
UNA NOVA FEINA? EXPLICA, EXPLICA
SÉ QUE NO TROBES A FALTAR PARÍS, PERÒ POTSER A MI SÍ?
T'ASSEGURO QUE NO TROBO A FALTAR PARÍS
Va o farem tard a la reunió amb Tiffany.
La va concertar la Sylvie abans de marxar.
Però la reunió és amb Savoir, no amb la Sylvie. Hi anem.
Va, anem!
Bonjour.
Merci.
Quines dones, segur que ho peten.
Espero que no siguin la competència. Semblen bones.
Bonjour, Sandrine.
Je suis Madeline Wheeler, de Savoir.
Bonjour.
Ara tenia una reunió amb la Sylvie Grateau.
No. La reunió era amb Savoir. La Sylvie ja no hi treballa.
Em dic Madeline Wheeler. I ella és…
Emily?
Això no pot ser veritat!
Un altre cop no.
Disculpa, Sandrine.
Aquesta dona té la mania de venir a les meves reunions.
La reunió és amb Savoir. Savoir som nosaltres,
no tu.
Aquest és l'embolic.
Som l'Agència Grateau, la meva nova empresa.
Segur que haurà rebut la nostra capsa.
Rimowa, Pierre Cadault?
el Zimmer i Maison Lavaux.
Excusez-moi, però crec que no ets conscient
que quan el grup Gilbert va comprar Savoir vau signar una clàusula de no competència.
Us deixo que discutiu.
Sandrine.
Llegeix el contracte, Syl.
I que ho faci l'advocat.
Som-hi, Emily!
M'al·lucina que li hagis dit "Syl".
Emily, concentra't.
Maison Lavaux hauria de treballar amb nosaltres.
Tenies una relació amb l'Antoine.
No com la de la Sylvie.
Això espero, però hem de deixar les coses clares a l'Antoine.
No pot marxar amb la Sylvie sense repercussions legals.
Tinc una llarga relació amb la Sylvie i soc persona de costums, vaja.
I jo soc persona d'aplicar la llei.
La Sylvie pot marxar , però no endur-se els clients.
De què parla?
Va signar no competència.
Amb el grup Gilbert,
els advocats del qual s'ho prenen seriosament.
Que truquin els meus advocats.
I ara tinc una reunió amb el nou director financer.
Alfie?
Hola, Emily.
Tu ets el nou director financer? Creia que eres a Londres.
L'Antoine em va oferir la feina.
T'ho volia dir, però ha estat de bojos.
Has estat a París fins ara sense dir-m'ho?
Parelleta, per què no aparqueu aquest tema per quan estigueu sols?
- Som-hi. - Us trucaran els advocats.
Em denunciaràs per no haver trucat?
Emily, ho he de saber: estàs amb mi o no?
És clar que sí.
I com no sabies
que el teu nòvio era aquí treballant per l'Antoine?
Perquè suposo que no és el meu nòvio.
Emily, perdona, però estan jugant amb tu.
I amb mi.
Pots provar de no decebre'm per tercera vegada?
PERDONA PER NO HAVER-TE'N DIT RES. EN PODEM PARLAR?
AIXÒ VOLDRIA. QUEDEM AVUI PER SOPAR?
Bonjour.
- Una copa de vi blanc. - De seguida.
- No hauries de beure sola, sabies? - Hola!
- Puc sumar-m'hi? - I tant.
Tampoc hauria de sopar sola,
però és el que toca mentre espero en Gabriel.
- La vida de la nòvia d'un xef. - Ei.
Salut, mon amour.
Quina sorpresa.
Hola.
Us he d'explicar una cosa curiosa.
L'Alfie és a París i treballa per a l'Antoine.
Diria que em reclamen a la cuina.
Ja ho sabies?
Jo també.
Per fi t'ha trucat?
No!
He vist l'Antoine i m'ha presentat el nou director.
Va dir que no t'ho diguéssim. T'ho volia dir ell.
Però sou els meus amics.
Jo no volia estar al mig.
No em puc creure que no m'ho diguessis.
Tu també m'has amagat coses, oi?
Perdona, t'ho hauria d'haver dit.
De debò vull que siguem amigues.
Però hem de confiar l'una en l'altra.
Jo també vull.
De debò.
Hola, Cooper.
Deixaré que parleu.
Suposo que tots saben que ets aquí menys jo.
Què passa? Com és que treballes per a l'Antoine?
Vaig parlar molt amb ell a la festa de comiat, com que no hi eres.
Li vaig donar idees per a Maison Lavaux i sembla que li van agradar.
- Tot va passar durant a la festa? - No tot.
Un cop a Londres, l'Antoine em va dir que tornés.
Volia saber més coses. Així que vaig tornar.
I quan acabàvem de dinar, em va oferir ser el director financer.
Tot va ser molt ràpid.
I per què no m'ho vas dir?
M'havies fet entendre que no sentíem el mateix.
I no volia que pensessis que tornava a París per tu.
Sento haver-te donat aquesta sensació.
No van ser imaginacions meves.
Em vaig arriscar per nosaltres i em vas deixar penjat.
No sé què dir-te.
No has de dir res.
M'ha agradat molt veure't, Cooper.
Convida l'Antoine.
Al·lucina: l'Alfie era aquí.
Com ho sabies, tu?
Això sembla una comuna.
M'he trobat amb la Camille
i m'ha dit que éreu al menjador comunitari.
- Ara de debò, estàs bé? - No.
Estic feta un embolic.
Estic enfadada, diria, però estava tan guapo.
- Americana? - Sí.
I camisa de coll francès.
Només pensava en deslligar-li la corbata.
Que sexi.
Diu que es va arriscar per nosaltres i jo no.
- I té raó. - Però va ser un error.
I ara està dolgut, no en vol saber res més i treballa per a l'Antoine!
- És que… - És al·lucinant!
De què va tot plegat, Alfie?
Eh?
La cançó de la Warwick?
"Alfie"? No et sona?
De què va tot plegat quan ho has resolt, Alfie?
Molt bé, ja ho he entès.
M'ho mereixo.
No sabia què tenia fins que ho he perdut.
Què dius? Està dolgut, però no vol dir que l'hagis perdut.
De debò?
Sí, però ara t'hauràs d'arriscar tu per recuperar-lo.
Sí, el somni americà s'ha convertit en el malson francès.
Bona sort a vostè també.
Un dia fareu molt feliç una altra agència de publicitat.
Voilà. Au revoir. Au revoir.
Que complicat.
La Madeline ha enviat un correu i tothom vol saber què passa.
Ens han fotut el negoci.
No, encara tenim en Pierre.
I la no competència només és per un any.
No tenim clients.
En trobarem de nous, Julien.
No creuries pas que fundar un negoci era fàcil, oi?
No.
Ei, Madeline, em pots confirmar…?
- Bonjour! - Quanta llet.
Sí, en Jack fa vaga de fam.
Típic francès.
Ja hem pres mesures respecte la clàusula.
La Sylvie s'ha cagat segur.
És la millor manera d'actuar?
Això no ens farà conservar els clients.
Cert, però evita que marxin amb la Sylvie
mentre busquem un president francès.
Saps què em va dir algú quan ho passava malament?
Empeny. Per molt mal que faci.
EMILY ENS VEIEM PER PRENDRE ALGUNA COSA?
- Hola! - Ei!
- Luc! - Emily!
T'he trobat a faltar.
Jo a tu també.
Si la Madeline no hagués vingut, encara treballaríem junts.
Sí, però també és culpa de l'ego de la Sylvie.
Sé que està dolguda,
però hem forjat moltes relacions aquests anys per perdre-les ara.
Em sento molt malament.
Tots estem patint.
Jo sempre soc com una polla gran.
Què?
Sí, orgullós, altiu, protector.
Un gall!
Això! Un gall.
La polla o el gall és el símbol de França.
És capaç de cantar estant de merda fins al coll.
Jo soc així.
Però ara mateix…
ni jo soc capaç de cantar.
Crec que hem de fer-hi alguna cosa.
Aniré a passejar pel Jardin des Plantes.
Vols venir amb mi?
Bé, estem buscant el nou president de Savoir
i sé d'algú que seria perfecte,
però necessitaré que m'ajudis.
Per què no se m'havia ocorregut? Luc, ets el candidat perfecte!
Tens experiència, coneixes les marques i el mercat.
No, ni parlar-ne. Jo no.
Només hi ha una persona adequada per a aquesta feina.
I és…
la Sylvie.
Què has dit?
La Sylvie té els contactes:
amb en Pierre, Lavaux, Zimmer, Rimowa.
Tots ells volen treballar amb ella, no amb mi.
Els de Chicago la van comprar a ella.
Només la Sylvie pot substituir la Sylvie.
M'heu parat una emboscada.
Estem patint i tu també.
La Sylvie està dolguda.
T'hem entès.
Ara t'hauries de disculpar i suplicar-li que torni.
Em clavo un ganivet a l'ull, també?
Als francesos els encanta que els adulin.
Amb els francesos, s'hi parla de certa manera.
Els encanta sentir afalacs.
"Bonjour, bonsoir, après vous, merci."
Recorda que el francès és la llengua de la diplomàcia.
I ara tens l'oportunitat de ser diplomàtica.
Mira, l'ambaixadora Madeline Wheeler.
- No et sembla? - Quina ximpleria.
La Sylvie no em voldrà veure.
Però sé on serà aquesta nit.
I tu hi pots anar també.
Vine a l'exposició de Pierre Cadault al museu del vestit. Veniu les dues.
És el lloc perfecte perquè us trobeu amb la Sylvie.
Quina bonne idée.
A mi no em sembla pas una bonne idée.
Però m'estic quedant sense opcions.
Algú sap d'on puc treure un vestit ara?
Bien sûr.
Que guai!
Ne touchez pas, madame!
No ho puc evitar.
És cert que no hauria de tocar la roba.
Va ser una col·lecció molt especial.
Va significar el gran retorn de Pierre, ho entenc.
Nicolas de Leon.
Sí, ja ho sé. Ho sé tot, de tu.
El teu pare porta JVMA,
seu de grans marques de luxe.
Té tres fills, tots s'hi dediquen.
Tu ets el petit, però ets qui més s'assembla al teu pare,
fins i tot compartiu l'amor pels cotxes.
Emily Cooper, de Savoir.
De Savoir!
Sou els que vau idear "Ringard",
la col·lecció que va reinventar Cadault.
Jo també sé coses.
Doncs ja saps l'èxit que tenim.
Podríem fer una copa i parlar de què us cal a nivell de màrqueting.
Si t'haguessis informat bé,
sabries que no externalitzem el màrqueting.
- Però vull fer la copa igualment. - D'acord.
Perdona, he vist que arribava un amic.
Què hi fas, aquí?
Robar-te protagonisme, com sempre.
Fes, acaparo massa l'atenció.
És aquí la meva acompanyant.
I l'altra acompanyant?
Extraient llet.
És tan dur no treballar amb vosaltres!
Amb sort, després d'avui, s'haurà arreglat tot.
La Madeline demanarà a la Sylvie que torni!
Tampoc n'hi ha per tant.
És un accident d'alta costura.
Ai, merde!
Bonsoir, Sylvie.
És obvi que a tu et queda millor.
De debò, Madeline?
Primer Savoir i ara això?
Estàs intentant ser jo?
Sylvie.
D'on l'has tret?
De Louez le Runway.
L'ha llogat?
Quin fàstic.
No, tenen un procés de neteja molt estricte.
Mira…
Sylvie.
Jo potser em puc posar el vestit, però tu…
tens una traça amb els clients i la cultura
que jo no puc intentar emular.
No vaig valorar el que tu aportaves a l'empresa i…
ho…
ho sento.
Però tu també estàs patint.
No vull haver de suplicar, però això estic fent.
Ens encantaria que tornessis a ser la presidenta de Savoir.
Vejam si ho entenc.
Primer intentes enfonsar-me l'empresa i ara vols que treballi per a tu?
Amb mi.
I amb un augment de sou considerable,
i també tot el mes d'agost de vacances,
i això a Estats Units és un somni irrealitzable.
Una oferta atraient.
Conservaria l'honor d'informar Chicago?
Ells tindrien aquest honor.
Potser podria visitar la seu central?
Què et sembla anar a un partit de beisbol i fer una volta pel Loop?
I menjar la típica pizza també.
Fins que te n'afartis!
Ostres, fas que soni tan temptador…
Però…
jo amb una empresa americana hi caso tant com tu amb aquest vestit:
és a dir, gens.
Au, va, Sylvie.
Només tens un client.
Sí.
Potser només tinc en Pierre, però amb un client important n'hi ha prou.
Prestin-me atenció, si us plau.
Vull agrair al Museu d'Arts Decoratives
aquest homenatge tan meravellós.
Hi guardo molts records, aquí.
He pogut tenir una llarga carrera.
I m'agradaria que creixés encara més.
Per això m'emociona anunciar
que JVMA adquirirà Pierre Cadault.
- Ho sabíeu? - No.
És un ensurt més gran que amb els vestits.
JMVA no externalitza el màrqueting, per tant perdreu en Pierre.
Vaja, vaja.
Sembla que ara ja no tens cap client.
I l'oferta ja ha caducat.
Per cert, a mi em queda millor.
Podries haver parlat amb nosaltres abans de rebutjar la Madeline.
- És conya, oi? - No.
Hem sacrificat molt per treballar amb tu.
Julien.
Pierre, mira aquí! Somriu, Pierre!
Em sento enganyada, Pierre.
Fins que no fos oficial, no ho podia dir.
Et prometo que demà parlarem.
Però avui això va de Cadault, no de Grateau.
Somriu, reina. Somriu, flor.
PIERRE CADAULT S'UNEIX AL GRUP DE LUXE JVMA
PODEM VEURE'NS? VOLDRIA PARLAR DE NEGOCIS AMB TU
Sylvie, gràcies per accedir a reunir-nos.
Bé, l'enhorabona per la nova adquisició.
No sé per què ens reunim. Ja sé que no externalitzeu.
És cert.
Però m'encanta el que Savoir ha fet amb en Pierre.
Vull que treballis per a Cadault exclusivament.
Vaja.
Però ara tinc una agència i treballadors al meu càrrec.
Esperem que duguis el teu equip.
Tot i que estimo en Pierre, no treballo només amb un client.
Pel que sé, ara mateix, no tens cap client.
T'estic oferint una sortida.
Gràcies per la teva generositat.
Deixa que m'ho pensi i ja et diré alguna cosa.
Tens fins la mitjanit.
És el dia més llarg de l'any. Tindràs prou temps.
I què passa amb l'agència?
Es dissol. Seríem treballadors de JVMA.
Us heu sacrificat per venir amb mi, per això en vull parlar amb vosaltres.
És una bona oferta.
És una gran empresa. Segur que ofereixen bones prestacions.
Tindreu vacances.
No us haureu de preocupar. S'encarregaran de tot.
Estarem segurs.
Què en penses, Luc?
No cedeixis, Sylvie.
Ho aconseguirem.
No creuries que fundar un negoci seria fàcil, oi?
Segur?
Sí.
Gràcies.
Anem a gaudir de la Fête de la Musique.
Se li ha de reconèixer una cosa a París:
fins i tot quan tens un mal dia, la ciutat està preciosa.
Hi ha bon ambient, riure i diversió i et contagia, m'enteneu?
El solstici és molt important. Ofereix noves oportunitats.
Sí, és com si el sol digués de tornar-ho a intentar.
Gabriel!
- Alfie! - Hola.
- Has pogut venir! - Com va?
- Hola. - Hola.
Bé…
He estat pensant i tenies raó.
No t'estava donant el que et mereixies.
I quan vas marxar, només pensava en
com et trobo a faltar i com vaig ficar la pota.
Si no et fa res,
he tingut un dia molt dur
i preferiria no parlar del passat ara mateix.
Gaudim de la música.
Llavors és quan has de seguir intentant-ho.
Somriu, de què serveix plorar?
Veuràs que la vida encara val la pena
si somrius.
Merci à tous.
Moltes gràcies.
Ens trobareu moltes nits i caps de setmana al Pont des Arts…
De fet, a nosaltres dos només.
A ella, a La Trompette Bleue,
on cantarà tres nits cada setmana.
De què va, això?
Com que no responies a l'amo,
ha trucat en Benoît i ell ha acceptat en nom teu.
- No vull renunciar a la banda. - Ho has de fer.
Has de cantar al local de jazz.
Serem fans teus.
Bé, fan ho seré jo.
Ell pot ser groupie i prou.
Et sembla bé?
- Me n'alegro molt! - Ei.
Me'l deixes?
Què penses fer?
Arriscar-me.
És…
De què va tot plegat…
Alfie?
Al·lucino.
Només va del moment en què vivim?
De què va tot plegat
quan ho has resolt, Alfie?
Se suposa que hem d'apoderar de més del que donem?
O se suposa que hem de ser amables?
Crec en l'amor, Alfie…
Cooper, què he de fer perquè paris de cantar?
Sense amor de debò ens limitem a existir, Alfie.
Fins que no trobis l'amor que t'has perdut
- no ets res, Alfie. - Alfie.
Visca!
Estàs com una cabra.
Ja ho saps, oi?
Subtítols: Cristina Riera Carro