Jag älskar de här.
Jag antar det.
Vilka blommor säger:
"Välkommen. Förlåt att jag förrådde dig"?
Det är bara två veckor sen hon fick barn.
Vilka blommor säger: "Gå tillbaka till sängen"?
Eller hur?
Men sen McKatastrofen har jag jobbat dubbelt
för att visa att jag är lojal, annars kan jag bli sparkad från båda.
Herregud, var ska jag då bo?
Hur mår Alfie?
Jag vet inte. Han svarar knappt.
Jag vill åka till London och säga vad jag känner.
Men jag måste hålla ställningarna på Savoir.
Madeline har tur som har dig.
Glöm blommorna.
Ge henne en liten bukett Emily Cooper.
De flesta franska klienterna följer med till Sylvies firma.
Madeline vet inte hur illa det är.
Det får hon snart veta.
Det här blir en lång dag.
Faktiskt är det den längsta dagen i övermorgon.
Sommarstolståndet.
Tack för hednauppdateringen.
Det är en grej i Paris.
Hela stan firar. Jag älskar det.
Det kallas för Fête de la Musique. Vi ska spela.
Du borde sjunga på jazzklubben,
inte på Paris gator.
Vet Benoît att du sa nej?
Nej, jag vill inte splittra bandet.
Och jag ville inte jobba på två ställen samtidigt.
Jag såg hur det gick.
Kul att jag är ett varnande exempel.
Detsamma.
Hon är tillbaka!
Alla är här nu! Det är fest!
Emily, det här är Josette, min au pair.
Enchantée, Josette.
Och Jack känner du.
Ja! Hejsan, Jack!
Vi träffades en gång på sjukhuset. Du var så populär.
Han är den största bebisen som fötts på månader!
De kallade honom le grand baby.
Jag fick vara där tre extra dagar på grund av det.
För "bäckenbottenomskolning".
Viktigare är att Chicago inte förstår
varför Sylvie och hela franska personalen slutade.
Jag utelämnade att du följde med.
Tack. Jag hoppas du vet att jag finns här för dig.
Det är ju en prioritet med ny personal.
Så jag ringde några franska rekryteringsfirmor.
Chasseurs de tête, och jag har en hög med ansökningar.
Vårt största bekymmer är att ersätta en person.
Sylvie.
Det är allt som spelar roll för Chicago.
Rimowa, Pierre Cadault, Maison Lavaux, Zimmer hotel, och du.
Vårt visitkort.
Det är så vackert.
Så att potentiella kunder ser talangerna de omges av
när de anlitar Agence Grateau.
Se till att Sandrine på Tiffany får ett innan vårt möte i eftermiddag.
Vi borde lägga ut en bild av asken på sociala medier.
Ett problem. Vi har inte sociala medier.
Din klänning för Pierres Museum.
Direkt från ateljén.
Min egen Cadault.
De bad dig att inte äta eller dricka medan du bär den.
Och de vill ha tillbaka den. Kemtvättad.
Vi borde ge Sandrine en inbjudan till Pierres show.
Det är viktigt att alla vet att hon är vår klient.
HEJ, HOPPAS DU MÅR BRA…
DET HAR GÅTT TVÅ VECKOR OCH VI HÖRS KNAPPT. ÄR DET SLUT?
FÖRLÅT, UPPTAGEN MED ETT NYTT JOBB.
NYTT JOBB? BERÄTTA MER.
JAG VET ATT DU INTE SAKNAR PARIS. SAKNAR DU MIG?
SAKNAR DEFINITIVT INTE PARIS.
Kom. Jag vill inte bli sen till mötet på Tiffany.
Sylvie ordnade mötet innan hon slutade.
Mötet är med Savoir, inte Sylvie, så vi ska gå.
Kom!
Bonjour.
Merci.
Kolla in de två affärsstjärnorna.
Hoppas de inte är vår konkurrens. De ser ettriga ut.
Bonjour, Sandrine.
Je suis Madeline Wheeler från Savoir.
Bonjour.
Jag skulle träffa Sylvie Grateau.
Nej. Ditt möte är med Savoir. Sylvie jobbar inte för oss längre.
Jag heter Madeline Wheeler. Det här är min…
Emily?
Det här är inte sant.
Nej, inte igen.
Jag ber om ursäkt, Sandrine.
Den här kvinnan har en dålig vana att komma till mina möten.
Ditt möte är med Savoir. Vi är Savoir.
Inte du.
Det är missförståndet.
Vi är Agence Grateau nu.
Mitt nya företag.
Jag tror att du har sett Sylvies ask.
Rimowa, Pierre Cadault?
Zimmer et Maison Lavaux.
Excusez-moi, madame, jag vet inte om du inser det,
men när Gilbert Group köpte Savoir, skrev ni på en konkurrensklausul.
Jag låter er strida färdigt.
Sandrine.
Läs kontraktet, Syl.
Eller låt din advokat göra det.
Kom, Emily.
Jag fattar inte att du sa "Syl".
Emily, skärp dig.
Maison Lavaux borde jobba med oss.
Du hade en relation med Antoine.
Inte som Sylvie.
Hoppas inte det, men vi måste förklara för Antoine.
Han kan inte jobba med Sylvie utan konsekvenser.
Jag har en långvarig relation med Sylvie.
Jag är ett vanedjur.
Och jag följer tvingande kontrakt.
Sylvie har lämnat oss, men hon kan inte ta våra konton.
Vad pratar hon om?
En konkurrensklausul.
Med Gilbert Group,
vars advokater inte tar lätt på det.
Be dem ringa mina advokater.
Nu har jag ett möte med min nya ekonomichef.
Alfie?
Hej, Emily.
Är du ekonomichefen? Du ska ju vara i London.
Antoine erbjöd mig ett jobb.
Jag tänkte berätta.
Har du varit i Paris hela tiden?
Okej, turturduvorna kan prata om det på fritiden.
-Kom. -Ni får höra av våra advokater.
Stämmer du mig för att jag inte ringde?
Jag måste få veta. Är du med i mitt lag eller inte?
Ja, så klart.
Varför visste du då inte
att din kille är här i Paris och jobbar för Antoine?
För att han tydligen inte är min kille.
Tyvärr blir du nog lurad.
Vi båda.
Försök att inte göra mig besviken en tredje gång.
FÖRLÅT ATT JAG ÖVERRUMPLADE DIG.
KAN VI PRATA?
GÄRNA. MIDDAG IKVÄLL?
-Ett glas vitt vin, tack. -Självfallet.
-Det är inte kul att dricka ensam. -Hej!
-Får jag sitta här? -Såklart.
Det är inte kul att äta ensam heller,
och det gör jag ofta när jag väntar på Gabriel.
-Livet som en kocks flickvän. -Hej.
Salut, mon amour.
Vilken överraskning.
Hej.
Jag har intressanta nyheter.
Alfie jobbar för Antoine i Paris.
Jag behövs i köket.
Visste du?
Det visste vi båda.
Ringde han dig?
Nej!
Jag gick in hos Antoine och de presenterade mig.
Han bad oss att inte säga nåt.
Men ni är mina vänner.
Jag önskar att vi inte var i mitten.
Jag fattar inte att du inte sa nåt.
Du har undanhållit saker från mig.
Förlåt, jag borde ha berättat om Alfie.
Jag vill verkligen vara vän med dig.
Det betyder att vi måste lita på varandra.
Det vill jag också.
Verkligen.
Hej, Cooper.
Jag låter er prata.
Så, alla vet att du stannade i Paris, utom jag.
Hur kommer det sig att du jobbar för Antoine?
Vi pratade mycket på min avskedsfest som du missade.
Jag hade några idéer om Maison Lavaux och han gillade dem.
-Hände det på festen? -Nej, inte allt.
Antoine frågade om jag kunde komma tillbaka.
Han ville höra mer.
Så jag åkte tillbaka.
Och i slutet av en fantastisk lunch bad han mig bli ekonomichef.
Allt hände så fort.
Varför sa du inget?
Jag kände att du och jag inte var på samma våglängd.
Jag kom inte tillbaka för din skull.
Jag är ledsen att du kände så.
Jag hittar inte på.
Jag visade mig sårbar och du lämnade mig i sticket.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Du behöver inte säga nåt.
Det var trevligt att träffas, Cooper.
Antoine bjuder.
Herregud. Alfie har varit här hela tiden.
Hur visste du det?
Vi bor i ett studenthem.
Jag stötte på Camille
och jag hörde att ni var ute på drinkar.
-Men seriöst, mår du bra? -Nej.
Jag är förvirrad.
Jag är lite arg, men han var så snygg.
-Kostym? -Kostym.
Vit skjorta.
Jag ville knyta upp hans slips.
Sexigt.
Han sa att han visade sig sårbar och att jag inte gjorde nåt.
-Det gjorde du inte. -Jag gjorde fel.
Nu är han sårad och helt avstängd.
Och jobbar för Antoine!
-Det är… -Det är helgalet.
Vad handlar det om, Alfie?
Va?
Dionne Warwick-låten?
"Alfie"? Kom igen!
Vad handlar det om? När ska du reda ut det, Alfie?
Okej, jag fattar.
Jag förtjänar det.
Jag insåg inte vad jag hade.
Han är sårad, men du har inte förlorat honom.
Tror du?
Men du måste ge allt om du ska få tillbaka honom.
Den amerikanska drömmen blev en fransk mardröm.
Lycka till.
Du gör en annan marknadsföringsfirma lycklig en dag.
Voilà. Au revoir.
Det här är så svårt.
Madeline har kontaktat alla kunder
och de vill veta vad som händer.
Alla våra affärer är kaputt.
Vi har Pierre Cadault.
Och konkurrensklausulen gäller bara i ett år.
Vi har inga kunder.
Vi hittar nya, Julien.
Trodde du att det skulle vara enkelt att starta företag?
Nej.
Madeline, får jag ditt godkännande att…
-Bonjour! -Du pumpar!
Ja. Jack amningsstrejkar.
Så franskt.
Jag kan rapportera att jag meddelat om klausulen.
Sylvie sket säkert ner sig.
Är det så bra att göra?
Det får inte direkt oss att få fler kunder.
Ja, men det håller dem från Sylvie
medan vi hittar en fransk chef.
Vet du vad nån sa till mig nyligen?
Pressa. Fast det gör ont.
KAN VI SES FÖR EN DRINK?
-Hej! -Hejsan!
-Luc! -Emily!
Jag har saknat dig.
Jag också.
Om Madeline inte hade kommit hit, hade vi jobbat tillsammans.
Ja, men det handlar om Sylvies ego också.
Jag vet att hon lider,
men vi har byggt upp så många relationer bara för att förlora dem.
Det känns hemskt.
Vi lider alla.
Jag är vanligen som en stor cock.
Va?
Du vet, stolt, stor, beskyddar flocken.
Jaså, en tupp.
Ja! Tuppen.
Tuppen är en symbol i Frankrike.
Den gal fast den står med fötterna i skiten.
Sån är jag.
Men just nu…
…kan inte ens jag gala.
Då måste vi göra nåt åt det.
Jag ska gå i labyrinten i Jardin des Plantes.
Vill du följa med?
Vi söker en ny chef till Savoir
och jag vet rätt person för jobbet,
men jag behöver din hjälp.
Varför tänkte inte jag på det? Luc, du är en perfekt kandidat!
Du har erfarenhet, du känner varumärkena och lyx.
Nej. Det är inte jag.
Det finns bara en person som är rätt för den här rollen.
Och det är…
Sylvie.
Ursäkta? Vad?
Sylvie har alla relationer.
Pierre, Lavaux, Zimmer, Rimowa.
Alla de kunderna vill jobba med henne. Inte med mig.
Det var henne Chicago ville ha.
Den enda som kan ersätta Sylvie är Sylvie.
Okej. Det här är ett överfall.
Det går dåligt för oss. Det går dåligt för er.
Sylvies stolthet är sårad.
Du har sagt ditt.
Och nu måste du be om ursäkt och be henne komma tillbaka.
Varför hugger jag mig inte bara i ögat?
Fransmän älskar smicker.
Man måste tala med fransmän på ett visst sätt.
De vill höra trevliga saker.
"Bonjour, bonsoir, après vous, merci."
Franska är diplomatins språk.
Och du har chansen att vara en diplomat.
Ambassadör Madeline Wheeler?
-Ja? -Det är korkat.
Sylvie vill inte träffa mig.
Jag vet var hon är ikväll.
Du kan också gå dit.
Kom till Pierre Cadaults show på dräktmuseet. Båda två.
Det är den perfekta platsen att träffa på Sylvie.
Vilken bonne idée.
Det tycker inte jag.
Jag kanske har slut på alternativ.
Tips på var jag hittar en klänning i sista minuten?
Bien sûr.
Så cool!
Ne touchez pas, madame!
Förlåt, jag kunde inte låta bli.
Nej. Jag ska inte röra kläderna.
Det här var en speciell kollektion.
Den satte Pierre på kartan igen för många, så jag fattar.
Nicolas de Leon.
Ja, jag vet. Jag vet allt om dig.
Din far äger JVMA,
hem för nästan alla viktiga lyxmärken.
Han har tre söner i samma bransch.
Du är den yngsta, men mest lik din far,
även när det gäller kärleken till bilar.
Emily Cooper, Savoir.
Savoir!
Ni ligger bakom Ringard,
kollektionen som återuppfann Pierre Cadault.
Jag vet också lite grann.
Då vet du hur framgångsrika vi är.
Jag träffas gärna på lunch för att diskutera er marknadsföring.
Om du hade gjort din hemläxa,
skulle du veta att vi tar hand om all marknadsföring själva,
-men jag hoppas att vi kan ta en drink. -Visst.
Ursäkta. Jag såg precis en vän.
Vad gör du här?
Jag tar stjäl all uppmärksamhet som vanligt.
Ta den. Jag får för mycket.
Min plus en har kommit.
Var är min andra plus en?
Pumpar.
Det är så svårt att inte jobba med er.
Efter ikväll är förhoppningsvis allt fixat.
Madeline ska be Sylvie att komma tillbaka till Savoir!
Det är inte så chockerande.
Det är en couture-krock.
Oh, merde!
Bonsoir, Sylvie.
Du bär upp den bättre.
Verkligen, Madeline?
Först Savoir, nu detta?
Försöker du vara jag?
Sylvie.
Var kom den ifrån?
Louez le Runway.
Är den hyrd?
Det är äckligt.
Nej, de har en noggrann rengöringsprocess.
Du…
Sylvie.
Jag kanske fick på mig klänningen, men du…
Du är så bra med kunder och kulturen…
Jag kan inte ens börja kopiera dig.
Det du förde med dig till företaget tog jag för givet och…
…jag är…
Jag är ledsen.
Ärligt talat, vi lider båda.
Jag vill inte tigga, men nu gör jag det ändå.
Vi vill gärna ha dig tillbaka som chef för Savoir.
Vänta. Låt mig förstå.
Först försöker du förstöra mitt företag och nu vill du att jag jobbar för dig?
Med mig.
Och med en ordentlig löneförhöjning,
inklusive en hel månads semester i augusti.
Nåt som vi i Amerika bara kan drömma om.
Det är frestande.
Får jag nöjet att rapportera till styrelsen i Chicago?
Nöjet blir deras.
Kanske jag kan besöka huvudkvarteret?
Vad sägs om en Cubs-match och en rundtur av The Loop?
Glöm inte deep-dish-pizza.
Tills det kommer ut ur öronen.
Du får det att låta så lockande.
Men…
Jag och ett amerikanskt företag är som du i den klänningen.
Det passar inte ihop.
Sylvie, kom igen.
Du har bara en kund.
Ja.
Jag kanske bara har Pierre, men en stor kund räcker.
Får jag er uppmärksamhet, tack?
Stort tack till Decorative Arts Museum för denna underbara tribut.
Så många fina minnen här.
Jag har fått en lång karriär.
Och jag ser fram emot att den ska bli längre.
Därför är jag glad över att få meddela
att JVMA ska köpa Pierre Cadault.
-Kände du till det? -Nej.
Vilken chock. Värre än klänningarna.
JVMA tar inte in utomstående,
så Pierre kommer att dumpa Sylvie.
Ser man på.
Det verkar som om du har noll kunder.
Och mitt erbjudande försvann.
Dessutom tycker jag att jag klädde bättre i den.
Jag önskar att du hade pratat med oss innan du avböjde.
-Skojar du? -Nej.
Vi offrade mycket för att jobba med dig.
Julien.
Pierre, här borta! Ett leende!
Jag känner mig lite vilseledd, Pierre.
Jag var tvungen att hålla tyst tills avtalet var klart.
Jag lovar att vi pratar imorgon.
Men ikväll handlar det om Cadault, inte Grateau.
Le, älskling. Le, min kära.
PIERRE CADAULT GÅR SAMMAN MED LYXFÖRETAGET JVMA
KAN VI SES?
DET ÄR NÅT VIKTIGT JAG VILL DISKUTERA.
Tack för att du träffar mig.
Grattis till ditt nyförvärv.
Jag vet inte varför vi ses. Ni gör ju all marknadsföring själva.
Ja, det gör vi,
men jag älskar det Savoir har gjort med Pierre.
Jag skulle vilja att du jobbade exklusivt för Cadault.
Tja.
Jag har ett företag nu och personal att tänka på.
Vi förväntar oss att du tar med personal.
Fastän jag älskar Pierre, har jag aldrig haft bara en kund.
Som jag förstår det har du inga alls just nu.
Jag tror att det här är en livlina.
Tack för det generösa erbjudandet.
Låt mig fundera och återkomma.
Du har till dagens slut.
Det är årets längsta dag. Det borde ge dig tid.
Vad händer med Agence Grateau?
Den upplöses. Vi blir anställda av JVMA.
Jag vet att ni gjorde en uppoffring,
så jag vill diskutera det med er.
Det är ett bra erbjudande.
Det är ett enormt företag. Det finns säkert fina fördelar.
Ni får semester.
Ni behöver inte oroa er, allt tas omhand.
Vi sitter alla säkert.
Vad tycker du, Luc?
Stå på dig, Sylvie.
Vi fixar det.
Du trodde väl inte att det skulle vara enkelt?
Är du säker?
Ja!
Tack.
Nu njuter vi av Fête de la Musique.
Jag måste berömma Paris.
Fast man har en dålig dag ser staden underbar ut.
Den känns bra, den har roligt och det smittar av sig.
Sommarsolståndet är en viktig dag.
Den för med sig möjligheter.
Det är som om solen säger: "Nu provar vi det här igen."
Gabriel!
-Alfie! -Hej.
-Kul att du kunde komma. -Läget?
-Hej. -Hejsan.
Så…
Jag har funderat och du hade rätt.
Jag gav dig inte allt du förtjänade.
Efter att du åkt tänkte jag bara på
att jag saknade dig och vad jag förstörde.
Om det är okej, Cooper,
så har jag haft en lång dag
och jag pratar helst inte om vårt förhållande nu.
Vi njuter av musiken.
Tack så mycket.
Ni hittar oss de flesta kvällar och helger på Pont des Arts-bron…
Eller ni hittar oss två på Pont des Arts,
Mindy hittar ni på La Trompette Bleue
där hon uppträder tre kvällar i veckan.
Vad händer?
Du svarade inte på klubbägarens samtal,
så han ringde Benoît och han tackade ja i ditt ställe.
-Jag vill inte sluta här. -Det måste du.
Du borde spela på den klubben.
Vi är dina fans.
Jag är ditt fan.
Han kan vara din groupie.
Är det okej?
-Så glad för din skull! -Hej.
Får jag låna den?
Vad gör du?
Utsätter mig.
Jag…
Vad handlar det om…
Alfie?
Herregud.
Lever vi bara för stunden?
Vad handlar det om?
När du tänker på det, Alfie?
Ska vi ta mer än vi ger?
Eller ska vi vara snälla?
Jag tror på kärleken, Alfie…
Vad måste jag göra för att du ska sluta sjunga?
Utan sann kärlek existerar vi bara, Alfie
Tills du hittar kärleken du saknat
-Är du inget, Alfie -Alfie
Ja!
Du är galen, Cooper.
Det vet du.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis