Va, sigues sincer:
per què t'has quedat de debò a París?
Doncs ara no ho recordo.
Suposo que per la feina.
I no hi va haver res o ningú que hi influís?
Ja veig per on vas.
I sí, sí que hi va haver algú.
Ja deia jo…
L'Antoine. Sens dubte.
Em quedo per ell.
Qui no ho faria? És tot un seductor.
Parlant del rei de Roma, hauria d'anar tirant.
No. No ens podem quedar al llit una miqueta més?
Cooper.
Creia que mai presenciaria que no volguessis anar a treballar.
Ja, jo tampoc.
Però tot és un desastre ara mateix.
Tot menys això,
ser aquí amb tu.
És l'únic que vull fer.
Tot i que no sé per quin motiu et deus haver quedat a París,
me n'alegro molt.
Jo també.
S'ha espatllat l'ascensor?
Sí, s'ha quedat clavat a dalt i no baixa.
És el tercer cop que passa aquesta setmana, monsieur.
Ho he dit en francès, oi?
Diria que sí.
L'ascensor és fràgil, senyora.
És part del seu encant.
I gràcies a vostè, ha hagut de carregar amb massa pes.
Pari, que està espatllat.
No. Espatllat.
No fotis!
Emily, te n'ocupes tu?
Jo ara mateix no puc.
El grup Gilbert m'està tocant el crostó perquè perdem clients
i tinc una videoconferència demà amb ells.
I això és l'únic que em queda que no té vòmit de nadó incrustat.
Bé… arreglem?
Ara mateix.
Aquest edifici és per viure-hi.
No és per tenir-hi oficines.
No és cap oficina, el meu pis és només un lloc de trobada temporal.
Temporal? Si fa setmanes que la gent ve i va! Com ell!
Bon dia, Colette! Estàs preciosa, avui.
No la deixis al passadís! Per poc no m'hi entrebanco!
Deixa-la fora.
Què? Ni parlar-ne. Allà fora me la robaria algú.
Doncs no la duguis a la feina.
Ho veus? És una oficina! Et denunciaré!
Bon dia a tu també, Colette.
Et denunciaré.
Bon dia!
No t'enfadis, però he mogut mobles per fer espai.
Millor així, oi?
Deixa-ho com estava.
Tens raó.
Emily.
Hola, Luc.
Perdona, però necessito un favor.
Tenim problemes amb l'ascensor
i com que tu et duus tan bé amb l'Henri…
Sí, és clar.
- Ja hi parlo jo. - Merci.
Sí, de res. Adeu-siau.
Quina una maquineu, ara?
Què dius? No maquinem res.
L'ajudaré amb l'ascensor de Savoir.
Tinc molt bona relació amb l'Henri, el conserge.
Si hi tens tan bona relació,
per què no el convidem a sopar?
A l'Henri? Sí, i tant.
Merci.
- S'assembla molt al gos. - Com has dit?
Ja tornes a fer fotos pel teu Instagram?
En vam parlar.
No, és per vendre menjar per a mascotes.
Per a mascotes?
Sí que esteu desesperades, doncs.
No cal que ho juris.
Aquest matí tornava a estar sola al pis.
T'has mudat a l'hotel de l'Alfie?
No, però els treballadors comencen a llançar-me miradetes.
Cada "bonjour" va carregat de segones intencions.
Sereu capaços de sortir del llit per venir al local avui?
I tant! No m'ho vull perdre!
Et donarà molta visibilitat.
Ja ho sé. És un local emblemàtic. Tan de bo no ho fes sola.
Jo vindré.
Ja ho sé.
Ho deia per en Benoît.
Estic acostumada a que ell em doni peu,
i quan estic nerviosa
el miro, el veig amb la camisa mig oberta,
i em tranquil·litzo de cop.
Mira, un shihtzu amb un serrell com el teu.
També has patit un trauma?
No? Entesos.
Ostres, quin lloc tan pijo.
Bravo, la Mindy.
Ara ja juga en un altre nivell.
N'estic molt orgullosa.
Puc fer-te una pregunta?
- Em sorprèn que no me l'hagis fet. - Vaig aprenent.
Creus que l'Antoine tornarà amb Savoir ara que amb la Sylvie no pot?
Soc el director financer, no el creatiu.
Però formes part d'aquestes reunions, oi?
Sempre ajunten relacions públiques i màrqueting també.
És que Savoir té una llarga relació amb Maison Lavaux i…
A què ve això, ara?
Em venia de gust.
Què deies?
No ho sé. No me'n recordo.
Parelleta!
Aquí.
Però mira quin goig que feu.
On és en Gabriel?
A la feina.
Volia venir, però té el restaurant ple.
Altre cop? Ho peta fort.
Sí, li va molt bé, però…
És curiós: des que visc amb ell, ens veiem menys.
Quan vivíem separats, em sembla que ens hi esforçàvem més.
Teníem cites, anàvem a locals de jazz.
No us penseu que això dura per sempre.
No ho fem.
Henri.
M'alegra que sopem per fi.
És fantàstic poder conèixer-te millor.
De debò?
Merci.
Se'm va dir que mai no parlés amb vostè directament.
Què? No pot ser.
Quin malentès tan espantós.
Si vas dir que no…
M'encanta aquesta camisa.
- Et ressalta els ulls. - De debò?
No m'havia adonat que eren preciosos.
Merci.
En els 15 anys que hem treballat junts creia que ni tan sols em veia.
Em feies sentir intimidada.
No calia.
No em puc creure que marxéssiu de Savoir.
És culpa dels estatunidencs.
Ens han fet fora de l'oficina, al nostre propi país. T'ho pots creure?
I ho poden fer? És legal?
Bé, la Sylvie ha fundat la seva…
Trobo tant a faltar treballar allà…
I veure't.
Si trobéssim la manera de poder fer fora
aquelles intruses.
No ho sé pas.
Us ve de gust un Saint-Émilion?
A mi sí.
Les ampolles més barates són en aquesta pàgina…
Tria el que tu vulguis. I si us plau,
tria el millor.
Doni'm 24 hores.
Les tractaré com una plaga de l'edifici.
Les faré sortir del cau.
Estàs preciosa.
- Gràcies, però mira-les a elles. - Per què?
L'Édith Piaf, la Josephine Baker, l'Eartha Kitt.
Van actuar aquí?
Sí, i van estar en aquest vestuari.
És al·lucinant.
El que al·lucina és com intimida.
Em sembla que em miren i pensen "què hi fa aquesta, aquí?".
T'ho has guanyat, Mindy.
Han canviat el repertori i ara sembla que canti amb orquestra.
Tot anirà bé, entesos?
Si et poses nerviosa, imagina't el públic despullat.
Això no funciona.
Doncs imagina'm a mi.
Va, inspira fons.
Entesos.
Gràcies.
De res.
Puc fer res més?
Ho fa de meravella.
La veritat és que sí.
- Tens la bragueta oberta. - Què?
Gràcies.
Hi fa calor, aquí, o em moro per culpa de les escales?
No, sí que hi fa més calor.
Intento parlar amb l'Henri perquè arregli l'ascensor
però no respon.
No desisteixis.
No podem demanar als clients que pugin les escales.
Per sort, no en tenim cap.
No és pas broma.
No sé com ho edulcoraré a la videoconferència amb el grup Gilbert.
Potser aconsegueixo un nou client:
Edgar and Cooper, una empresa de menjar per a mascotes.
No és de luxe, però bé…
A aquestes alçades, m'és igual si venen menjar o merda de gos.
A veure la presentació.
PROPOSTA DE MÀRQUETING
La gent s'assembla a la seva mascota.
Però per a aquesta campanya, anirem més enllà
i es convertirà en la seva mascota gràcies al filtre d'Edgar and Cooper.
Comencem amb la foto.
Tenim un gat amb barret.
No sé per què.
Llavors, fem servir la càmera del telèfon o l'ordinador i…
Estic vermellíssima.
Com un tomàquet amb tetes.
- Fa molta calor, oi? - Sí i els francesos no tenen aire.
Obre la finestra, que encara se'm quallarà la llet.
Estan barrades.
Típic. Deixa-ho. On és aquest filtre?
Ostres! Que xulo, Em.
Posarem codis QR als paquets que redirigiran a l'app
perquè els clients puguin pujar una foto del seu fill pelut
i compartir l'avatar a les xarxes.
M'encanta anar de festa.
J'adore!
Però no diguis fill pelut.
És ofensiu pels qui tenim fills de debò.
Ho sabia. La calefacció està posada a ple estiu!
No puc fer la videoconferència aquí. És com ser en una cuina!
Bonjour.
Tots els veïns l'han signat.
Sylvie.
Què és això?
Si no trasllades el negoci, se't desnonarà…
No caldrà.
Però…
Hola, rei, com va per allà?
El pla ja rutlla.
Henri? Ets aquí?
Ets un geni.
Els estatunidencs no suporten la calor.
I l'he posat baixeta.
Segueix així.
Fa molta calor a l'oficina.
Estaves esperant? Espera uns minuts.
Ja no queda paper de vàter.
Luc.
Què?
Henri, sí.
Com més aviat hi tornem, més aviat podrem celebrar-ho tu i jo.
Saluda'l per mi.
Ja no falta gaire.
Henri, que hi ets?
Si us plau.
Confiï en mi.
No sé si és la calor o la falta de son, però me'n menjaria tres.
Ara tens la reunió.
No em donis pressa, que tindré singlot.
Què era això?
Semblava com si…
El meu croissant.
- Fora. - Marxa! Fora.
Dehors.
- Creus que parla francès? - Per provar…
Fora.
Dehors. Dehors.
Fes fora el colom.
- Com? - Tu t'has criat amb animals, no?
Amb gossos, no amb aus.
Ai, mare…
Marxa.
- Sí, marxa. - Fora.
Au revoir.
-Oui. -Très bien.
- Merci. -Très bien.
Ves a buscar l'Henri. Què? Sí?
Sí, l'Henri, hi vaig.
L'Henri, sí.
Bonjour, Chicago. Ça va?
Hola, Madeline. Com estàs?
Diria que tens un filtre activat.
Sí, Jed, és veritat. Perdoneu.
No sé com treure'l. Ho estic intentant.
Has de prémer la fletxa cap a baix.
Cap a baix.
És a la configuració del vídeo.
No és aquest.
Et tornem a trucar més tard o…?
No, de fet, el filtre és d'una nova campanya
que prepara l'Emily.
No us sembla molt real?
Que hi és, l'Emily? No et podria ajudar?
Bona idea.
Espereu un moment, que em silencio, d'acord?
Emily, vine aquí! Treu-me la merda de filtre!
Madeline, no t'has silenciat.
Désolé.
Ho sento.
Parlaves d'una nova campanya.
Ens detalles les previsions? Amb els guanys del proper trimestre.
I tant. Tenim clients potencials prometedors.
Tens un colom al despatx?
Oui.
Sí, ara ve el conserge per solucionar certs problemes.
Bé, per on anàvem?
Com va la recerca del president francès?
Très bien. Très, très bien.
Sé que pot no semblar-ho,
però us prometo que ho tenim tot controlat.
Ho veus? Hi fa molta calor.
Très chaud.
Emily, on eres?
He anat a buscar-lo.
No podia treure el filtre, no marxava.
Quina humiliació, i a sobre, amb la junta del grup Gilbert.
Ho sento moltíssim.
I tu,
no podem treballar així.
Aquestes oficines són un desastre!
Perdoni, però que vol que hi faci, jo?
Hi ha un colom aquí dins, hòstia!
Pigeon.
Si embrutiu, què espereu.
Com ha entrat si les finestres estan barrades?
No, farem espatlla de xai.
La resta, bé. Imprimeix-lo.
- D'acord. - Gràcies.
Confirmava el menú d'avui.
Mai t'agafes una nit lliure?
Saps què és dur un restaurant?
Ja.
T'ho deia perquè l'Emily i jo vam parlar amb la Camille
i donava la sensació que et troba a faltar.
I que voldria una mica més de romanticisme.
- T'ha dit l'Emily que m'ho diguis? - Com? No pas.
T'ho dic com a amic.
Bé, doncs gràcies per preocupar-te'n, però la Camille i jo estem bé.
De debò.
Potser sí que hem caigut en la rutina des que es va mudar, però estem bé.
I m'encantaria anar a locals i a sopar amb ella,
però després d'estar aquí,
no em ve de gust trepitjar un altre restaurant.
Doncs no ho facis.
Ei, he vist els missatges. Què passa?
Ahir va anar bé, oi?
- Bé? Ho vas fer de meravella. - Tu també.
Un plaer ajudar-te.
Potser em passo de supersticiosa,
però vull fer el mateix que ahir.
- Entesos. - Perfecte.
Vols dir tot el que vas fer ahir?
No puc sortir si no em corro.
Però aquí? Ara mateix?
- No estic sola al vestuari. - És cert.
- No vols fer-ho? - I tant.
Sí, però és que…
Espera. Molt bé, fem-ho. Cap aquí.
M'has de descordar.
No trobaré pas a faltar aquestes escales.
Per fi ha arreglat l'ascensor?
No. Abandonem aquestes oficines.
He dit al grup Gilbert
que volia rescindir el lloguer i m'ha recolzat plenament.
De debò? M'encantava aquesta oficina.
Jo la detesto.
Treballarem des del meu hotel fins que trobem una alternativa.
Som-hi, reina, recull les coses.
Marxem d'aquesta claveguera infestada de coloms.
Som-hi.
Ja està tot arreglat, madame.
T'imagino perseguint el colom per tot arreu.
Quina gràcia.
T'ho juro, Alfie, era com una àguila.
Què dius?
Se'm farà estrany no treballar allà.
Des que vaig venir, era la meva segona casa.
Ja, però és que treballes massa.
Creia que la teva segona casa era aquesta.
Hi vens molt, això sí.
Tu també.
Cert. Vols que hi entrem i prenem l'última?
Sí, entrem-hi.
Em nego a…
Bonsoir.
Encara és obert?
Hauria d'haver penjat el cartell. Només hi ha lloc per a dos.
Tu sí que en saps.
Hi estic d'acord.
Doncs perdoneu la interrupció. Gaudiu d'aquest sopar romàntic.
Però no us queixeu dels plats al xef. No ho suporta.
Molt bé.
Adeu.
- Deixa-me'n. - Típic.
- Semblaven estar bé. - Sí.
Quan un tio té un gest així… Segur que ho acabarà fent.
I no serà l'únic.
I la Mindy?
Serà al local fins la una.
Com m'agrada el jazz, de sobte.
Va.
Ostres!
Per fi. Ja creia que no vin…
De part d'en Benoît.
Que ho sentia, però no podia venir.
POTS FER-HO SOLA… BENOÎT PD: MIRA SOTA LES FLORS!
Merde.
Estàs bé?
Puc fer-hi res, jo?
No, estic bé.
Entesos.
Hola. Doncs…
Volia pujar per les escales, però he vist l'ascensor.
- Tot un luxe. - Sí.
On tens en Jack?
L'au-pair se l'ha endut a passejar.
Amb el cotxet, perquè ell no pot passejar.
Entesos.
He concertat una reunió amb Edgar and Cooper.
He pensat que ens podríem reunir
en una mena de cafeteria-oficina que es diu Unicorners.
És a prop i és moníssima.
- Cancel·la-la. - Per què?
Farem Air France?
Al·lucino! Com és això?
No, és el bitllet de tornada a Chicago.
Me'n torno demà amb en Jack.
- Però llavors…? - Sí, em convertiré en una d'aquelles.
La que va en preferent amb un nadó. És curiós com et tornes el que odies.
Tu també vens, però en turista. Pots venir a veure'm.
Madeline, què passa?
Bé, després que sabessin
que no tenim president francès que supervisi el negoci aquí
ni cap treballador francès, ni gairebé cap client, ni oficina,
els del grup Gilbert han suspès l'activitat a França.
Tornem a casa.
No ho entenc. I què passa amb Savoir?
Savoir s'ha acabat.
Potser un dia ho reconsideraran, però sabem que estava podrit.
Sort que vaig venir a París i ho vaig destapar tot:
insubordinació, tractes de favor amb els amants…
Només vaig fer preguntes raonables i tothom va plegar.
Perquè temien que es sabés com de corruptes eren.
Era força més complex.
Però diràs el mateix, oi?
Per què importa el que digui jo?
Perquè se't farà una revisió integral quan tornem a Chicago.
- A mi? - Has estat mesos aquí.
Emily, ningú millor que tu
sap com de desastrosa ha estat aquesta oficina.
No et preocupis, no és culpa teva.
Em, tot sortirà bé. Tot això et sobrepassava, i ja està.
Ja pensarem bé què has de dir durant el vol.
No.
No?
Com que no?
No penso tornar a Chicago.
Però si… Espera, què vols dir?
Crec que el que vull dir és que plego.
Emily. Tranquil·la. Frena.
Pensa-t'ho bé.
Estàs segura que vols girar l'esquena
a tot allò pel qual t'has esforçat tant?
L'augment de salari, l'ascens. Te'n recordes?
Madeline, no li giro l'esquena.
M'encamino cap a la vida que vull. I és aquí.
A París.
T'entenc, de debò.
Sempre havia somiat amb viure i treballar aquí.
I ho he complert!
Que tinguis bon viatge.
Moltes gràcies per tot.
AGÈNCIA GRATEAU
Agència Grateau.
M'agrada.
Gràcies, Henri. És perfecte.
I pel nostre sopar de celebració,
t'aniria bé el divendres?
Tan de bo pogués.
Però ara que tinc el nom a la porta,
la nostra relació ha de ser estricament professional.
Però guardaré molt bon record d'aquests dies.
Està exactament igual.
Mon Dieu.
Que bé haver tornat.
Sí.
Però tinc la sensació que falta alguna cosa.
Subtítols: Cristina Riera Carro