SERIÁL NETFLIX
- Jak se jmenujete? - Kje Hjang-sim.
Je to „Kje“, ne „Kä“.
SIROTČINEC KURUM
Jméno vaší dcery?
Kje Ha-jun.
Má stylové jméno, co?
Vybrala jsem Ha-jun, protože je prý v Koreji populární.
Má divné příjmení,
tak aspoň její jméno nevyčnívá a může zapadnout.
Není těžká? Položíme ji tady na gauč?
Ne.
To nic.
Podržím ji.
Tvrdě spí, i když je odpoledne.
Dala jsem jí léky.
Léky? Své dceři?
Kdyby byla Ha-jun vzhůru,
nechtěla by se mě pustit.
Aha.
Kde bydlíte?
Já Ha-jun neopouštím.
Nemůžete ji dát k adopci.
Vrátím se pro ni.
Dobře.
- Ale potřebujeme adresu… - Vy mi nevěříte?
Já Ha-jun neopouštím.
Nechávám ji tu jen dočasně,
protože půjdu do pracovního tábora.
Do pracovního tábora?
Myslím vězení.
Vězení.
Neuprchla jste náhodou ze Severní Koreje?
Nediskriminujte Ha-jun, protože je dcera severokorejské přeběhlice,
ani na ni nebuďte zlí, protože je dcerou kriminálnice.
Vrátím se pro ni, ať se děje, co se děje.
Dobře.
Mami!
- Mami! - Nemůžeš jít sama.
- Mami! - Nemůžeš jít.
Mami!
- Ha-jun. - Mami!
- Maminka…
se brzy vrátí.
Mami, neodcházej!
Mami!
PŘÍPAD 6 KDYBYCH BYLA VELRYBOU…
Dobrá.
- Ano? - Doktore Čongu, volal jste mě?
Ano. Doktorka Čchoiová má případ veřejného zájmu.
Severokorejská přeběhlice obviněná ze zranění při loupeži.
„Severokorejská přeběhlice obviněná ze zranění při loupeži.“
Podle mě se s tím případem nedá moc dělat.
Ale jak to mám říct? Myslím, že doktorka Čchoiová je příliš zanícená.
Zdá se, že si všechno bere moc k srdci.
Chtěl bych, abyste na tom případu dělala s ní
a trochu ji přibrzdila.
„Přibrzdila“?
Ano, zklidněte ji, ať se k tomu případu nestaví citově.
Takhle.
Prr, prr.
- Prr, prr. - Ano, takhle.
- Prr, prr. - Prr, prr.
Ať se trochu uvolní. Prr…
Dobrá, to je vše.
- Prr… - Zklidněte ji.
Prr, prr.
Dále.
No…
Nepřišla jsi do práce, nebo jsi nešla domů?
„Jít domů“? Co to znamená?
Je to jako mít život po práci?
Ta věc, co existuje jen ve snu, a ne ve skutečnosti?
No…
A co ty? Ty nemáš moc práce?
Práce?
Mám hodně práce.
Bolí mě zápěstí, protože jsem včera psala na stroji víc než 10 hodin.
Už mám Aspergerův syndrom.
Takhle ale asi taky dostanu karpální tunel.
Z nedostatku spánku mi v nose začínají růst bílé chlupy.
Dělám s tebou na tom případu veřejného zájmu.
Severokorejská přeběhlice obviněná ze zranění při loupeži.
Cože? Případ Hjang-sim?
Hjang-sim?
Obžalovaná se jmenuje Kje Hjang-sim.
Jednou jsem ji viděla a je fakt skvělá.
Je jako drsná starší sestra.
Doktor Čong si myslí, že jsi do toho případu moc zapálená.
Že až moc soucítíš s obžalovanou.
- Opravdu? - Ano.
Řekl mi, abych tě trochu přibrzdila.
Prr, prr.
Jong-u. Byla jsi někdy v detenčním centru?
Ne. Ještě nikdy jsem v žádném nebyla.
Rychle požádej o návštěvu. Pojedeme za Hjang-sim.
Bože.
Doktorko Čchoiová.
Jak se máte?
Tohle je doktorka Uová.
Bude na tom případu pracovat se mnou.
Dobrý den, jsem U Jong-u z právní kanceláře Hanbada.
Ať už čteno zleva zprava, pořád je to Jong-u, ta samá.
Jelenovi pivo nelej. U Jong-u.
Jistě.
U Hjang-u?
Co?
- Ne. - Co kdybychom
si nejdřív sedly?
Dobře.
Jak se vám tu vede? Určitě je to těžké.
Tady?
Dají mi najíst a mám střechu nad hlavou.
Je to jako v hotelu.
Jen mi chybí moje dcera, Ha-jun.
Jen to mě trochu trápí, nic víc.
Paní Kjeová, prý jste severokorejská přeběhlice.
Proč tedy nemluvíte dialektem?
Soudružko U Hjang-u.
Proč mi to říkáte? Už je to dlouho, co jsem uprchla.
Bože! Detenční centra v jižním Čosonu vypadají jako hotely!
Takhle mají mluvit přeběhlíci ze Severu?
Jistě, omlouvám se.
Promluvíme si o případu?
Začneme od začátku, protože pro doktorku Uovou je to nové.
Znala jste se s obětí, I Sun-jong, před tou nehodou?
Ne. I Sun-jong není severokorejská přeběhlice,
ani nebyl důvod, abychom se setkaly.
Ten den, kdy jsem šla pro peníze, jsem ji viděla poprvé.
Poznala jsem ji jen podle mámina popisu.
Máma?
Myslíte tu převaděčku, Čchoi Jong-hui?
Není to moje pravá matka, ale moje pěstounka.
Všichni jí říkáme máma.
Kéž by mi máma vrátila peníze, které si ode mě půjčila.
Shrnu to.
Před pěti lety
jste požádala „mámu“, převaděčku Čchoi Jong-hui,
o deset milionů wonů, které si od vás půjčila.
Místo, aby vám to vrátila přímo,
Čchoi Jong-hui řekla, že I Sun-jong jí dluží peníze,
které by mohla dát vám.
Ano.
Dluh, který u mámy měla, byl převeden na mě a Čong-hui.
Čong-hui?
Paní Kim Čong-hui, vaše spolupachatelka?
Soudružko U Hjang-u.
Ztrácíte se, protože je v tom moc lidí?
Ne.
Přátelily jste se s paní Kim Čong-hui, že?
Vlastně ani ne.
Poznaly jsme se přes mámu.
Prostě ji říkám moje kamarádka.
Taky uprchla ze Severní Koreje a je stejně stará jako já.
Chtěla jste se s ní rozdělit, až vám to I Sun-jong dá?
Ano! Problém byl, jestli nám I Sun-jong
dá peníze, které dlužila mámě.
Pokud jsme jí chtěly zabránit ve lži, že nemá peníze,
nesměly jsme vypadat jako lidi, které by mohla využít.
Ani si nezamyká dveře.
To se vůbec nebojí?
Je velmi statečná.
Čong-hui, buď ve střehu.
Ty peníze nám nedá jen tak.
Je evidentní, že je tvrdá, když mámě nic nevrátila, že?
Mluv za sebe. Ty jsi moc velká měkkota.
Já jsem ta největší tvrďačka na celém Korejském poloostrově.
Jdeme.
Vezmi si jednu.
I Sun-jong!
Pojď ven!
Vylez!
Kde jsi?
Ty.
Dej sem máminy peníze!
- Jaké peníze? - „Jaké peníze?“
Shráblas deset milionů wonů od mámy a nevrátila je.
Ty.
Kam jsi ty peníze schovala?
Jsou v tom pokoji?
Ne.
Prosím, nechte to tentokrát být. Jsem ve složité situaci.
Hej!
Hej, ty zlodějská mrcho!
Myslíš, že my jsme na tom líp?
Dobrá, uhni!
Ne, to nemůžete!
Pusťte mě!
Ne, to nemůžete.
Co to děláte?
Hej, pusťte mě!
Pusťte mě!
- Sakra. - Hej!
I Sun-jong, naval ty peníze!
Takový kravál. Už toho mám dost.
Haló? To je policie?
- Já ty peníze nemám! - Tady Tongbäk-gil 52.
Partaj nade mnou už zase řádí!
Nemůžu spát. Pospěšte si.
Bože.
Pusťte mě!
Majitelka, která bydlela pod obětí, zavolala policii.
Takže vás a paní Kim Čong-hui zatkli, že?
Upřímně, zas tak moc jsme ji nezbily.
Ale policie viděla roztříštěné sklo,
povalující se tyč a cihlu,
takže to asi vypadalo vážně.
V té době jste požádala o řízení před porotou s paní Kim Čong-hui.
Paní Kim Čong-hui byla odsouzena
ke čtyřem letům za zranění při loupeži,
ale vy jste před soudem utekla.
Proč jste to udělala?
Čtyři roky…
Čong-hui už musí být venku.
Nejspíš ano.
Proč jste utekla?
Čong-hui nemá děti.
Ale já mám dceru.
Ha-jun byly v té době jen tři roky.
Kdyby mě poslali do pracovního tábora, zůstala by sama.
Uprchla jsem ze Severní Koreje,
takže nikoho nemáme.
Máma není moje pravá máma.
A moje kamarádka není moje kamarádka.
Ha-junin otec zemřel při autonehodě, když se narodila.
Kromě mě nemá dcera nikoho, kdo by se o ni postaral.
A co teď?
Kde je Ha-jun?
V sirotčinci.
Odtamtud jsem šla na policii.
Proč jste ji nenechala v sirotčinci před pěti lety?
Kdybych ji tehdy opustila, Ha-jun by na mě zapomněla,
protože byla moc malá.
Teď je jí osm. Až se pro ni vrátím,
bude si na mámu pamatovat.
Utekla jste, abyste ji vychovávala, dokud se nedostane do věku,
kdy si bude pamatovat svou matku?
Ano.
Ale Ha-jun teď musí chodit do školy,
takže nemůže dál žít jako dcera přeběhlice.
Měla bych si to rychle odsedět a vrátit se.
Jako velrybí matka.
Cože?
Mateřské instinkty velryb jsou proslulé svou oddaností.
Musí být.
Protože v oceánu není moc bezpečných míst na výchovu mláďat.
Jak jste to po tom útěku zvládala?
Během těch pěti let jste neměla nárok na podporu od státu
a stěží byste našla práci.
Uklízela jsem v motelu,
dali mi tam volný pokoj a tam jsme s Ha-jun žily.
Je mi mizerně,
když na to pomyslím.
Ostatní děti chodí
do školky a do jeslí.
Ale Ha-jun trávila celé dny v motelu,
protože jsem byla její máma.
Určitě byla šťastná, protože byla s mámou.
Myslíte?
Vážně si to myslela?
Ano, určitě ano.
Říkala jsem si,
že když dostanu čtyři roky jako Čong-hui,
mohla by mě aspoň jednou navštívit?
Vím, že toho máte hodně,
ale aspoň jednou.
Neklesejte na mysli! Zapomeňte na čtyři roky.
Paní Kje Hjang-sim musí dostat podmínku!
Uděláme vše, co bude v našich silách, abychom dosáhly podmínky.
To bylo vášnivé.
Oplývá obžalovaná nějakým neodolatelným šarmem?
Protože se zdá, že každý, kdo se s ní setká, vzplane.
Co se stalo s naším „prr, prr“?
Obhajovat tento případ,
je pro právníka stejně těžké jako obhajovat vraždu.
Tušíte proč?
- Protože zákonný trest je vysoký? - Správně.
Jaká je sazba za zranění při loupeži?
Doživotí nebo aspoň sedm let vězení.
Opakuju, minimálně sedm let.
O kolik maximálně může soudce trest snížit?
Zmírnění při polehčujících okolnostech
nesmí přesáhnout rozsah zákonného zmírnění
a při pevné trestní sazbě je omezeno polovinou trestu odnětí svobody,
tedy nejméně 3 roky a 6 měsíců.
Ale abyste dosáhly podmínky, trest musí být maximálně tříletý.
Když nenajdete důvod nejen v rámci polehčujících okolností,
ale také v rámci zákona, abyste trest ještě více snížily,
nebudete moci dostat podmínku.
Proto se říká, že zranění při loupeži vždycky končí vězením.
A navíc obžalovaná utekla.
Mohlo by to vést k dalšímu trestu.
Dobře.
Je to zvláštní případ.
Ještě jsme ani nezačali, ale odpovědi už známe.
Jako by obžalovaná už byla předem odsouzená.
Protože měla komplice?
Ano.
Situace paní Kje Hjang-sim a paní Kim Čong-hui je téměř totožná.
Jako první souzená, paní Kim Jeong-hui
uplatnila, co šlo, a vše,
co bylo možné zamítnout, bylo zamítnuto.
A odpověď byla…
čtyři roky ve vězení.
Paní Kje Hjang-sim vypověděla, že poškozenou jen chytila za oděv
a párkrát ji uhodila.
Co když řekneme, že to právně nelze brát jako ublížení na zdraví?
Tady. Poškozená byla těžce zraněna. O čem to mluvíte?
Ale pane,
když to teď vidím, její zranění jsou příliš vážná.
Obžalovaná je malé postavy.
Její spolupachatelka je samozřejmě o něco větší,
ale i tak ji ty dvě ženy bily holýma rukama.
Policie je zadržela krátce poté, co tam přišly.
Neměly by dost času na to, aby způsobily tak vážná zranění.
Dobře. Asi je nutné zjistit, co se opravdu stalo.
Ano. A chceme se setkat s obhájcem paní Kim Čong-hui.
Mohlo by tam být něco z předchozího procesu, co jim uniklo.
To není špatný nápad,
ale čas je pro právníka to nejdůležitější.
Dobře to vyvažte, ať na tom případu nestrávíte moc času.
- Ano. - Ano, rozumím.
Ať vychladne.
Jistě.
Hele, Min-ue.
Budu ti vyprávět příběh.
Znám jednoho člověka.
Je tu jedna osoba.
A myslím, že se snažím,
aby si ten člověk myslel,
že toho člověka nemám rád.
Když toho člověka opravdu máš rád?
Ano.
Co se děje? Jen řekni, co cítíš.
Ale…
to není tak jednoduché.
Proč?
Je to pracovní románek?
Hej.
Čeho se bojíš, když jsi v Hanbadě nejpopulárnější?
Hej, Čun-ho. Nejdřív si je očísluj.
Číslo jedna, dva a tři.
- A pak je podle pořadí vezmi na rande. - Plácáš nesmysly.
Zapomeň na to.
Nebudu s tebou mluvit. Podej mi tu lahev.
- Ta osoba je právnička? - Hej.
Záleží na tom?
Je to jen někdo,
koho vídám často.
Bože! Ona dělá soudní spory?
Bože, to se podívejme.
U Jong-u to být nemůže.
Bože! Zapomeň na to.
Ty.
Víš co?
Jsi idiot.
Idiot, který je zahleděný jen sám do sebe.
Zapomeň na to. Jdi spát.
Jen se ti snažím pomoct.
Ale jen když budu vědět, kdo to je.
Řekni mi to.
Čun-ho.
Ale já vím všechno.
Vidím, co se děje.
Čchoiová…
Slyšel jste soudce, ne? Za dva týdny musíte zase přijít.
- Ano. - Dobře.
Dejte mi drobné. Nemám peníze na cestu domů.
A je to tu zas.
Nač potřebujete peníze, když žádný domov nemáte?
Běžte.
Doktor Kwon Ču-ho?
Já jsem Čchoi Su-jon. Volala jsem vám.
Tohle je doktorka U Jong-u.
Hanbada?
Ano, volala jsem vám kvůli případu, na kterém jste pracoval.
Paní Kje Hjang-sim a Kim Čong-hui.
Mám další proces. Promluvíme si cestou?
Ano.
Paní Kje Hjang-sim se objevila?
Tehdy utekla před procesem.
Ano, to je pravda.
Ale nevím, jestli můžu pomoct.
Je to případ starý pět let, takže si toho moc nepamatuji.
Veřejní obhájci navíc řeší tolik případů,
že je bereme jak na běžícím pásu.
Není vám líto, že jste nic neudělal?
Třeba něco, co jste chtěl prověřit,
něco, co jste musel nechat být.
Nejsem si jistý.
Paní Kje Hjang-sim je menší postavy.
Jaká byla paní Kim Čong-hui?
Jak byla velká?
Pokud si vzpomínám, obě byly malé.
Toto jsou fotografie oběti z doby, kdy se stala nehoda.
Vzpomínáte si?
Nejsou ta zranění příliš vážná na to,
aby je způsobily dvě drobné ženy za tak krátkou dobu?
Máte pravdu.
Ale víte,
že největší váhu v trestním řízení má…
Má?
Lékařská diagnóza.
Ale když se nad tím zamyslíte,
většina diagnóz použitých při trestních řízeních
jsou klinické spekulace založené na tom, co řekne pacient.
Takže jen málo z nich má objektivní výsledky testů.
Proto je přirozené, že existují pochybné a nejednoznačné části,
ale bývá těžké je vyvrátit.
Pravda.
Když se nad tím zamyslím, ten lékař byl poněkud zaujatý.
Lékař?
Ten, který sepsal diagnózu poškozené.
Po nějaké době po procesu jsem v novinách
náhodou narazil na článek, který napsal.
Byl o severokorejských přeběhlících. Jak to mám říct?
Přišlo mi, že je proti přeběhlíkům zaujatý.
Pamatujete si název toho článku?
Moment, najdu vám to.
Tady to je.
„Přišla za mnou žena, kterou napadly severokorejské přeběhlice.“
Mluví o tomto případu.
Po přečtení jsem cítil trochu hořkost.
Říkal jsem si, proč v případu,
kde jako obžalované figurovaly přeběhlice, musel diagnózu určovat zrovna on?
I Sun-jong bydlí…
I Sun-jong bydlí v prvním patře, že?
Ano, půjdeme nahoru?
Ano.
Sakra.
Zatracená domácnost.
Kam jdeš?
Pusť mě.
Pusť mě!
Jong-u, jsi v pořádku?
Ty peníze si nemůžeš vzít!
Sakra, ty mrcho.
Nedramatizuj to.
Musíme zavolat policii.
- Už toho mám plné zuby. - Moment.
Někdo už asi telefonuje.
To je policie? Tady Tongbäk-gil 52.
Z toho kraválu nahoře se asi zblázním!
Rychle sem někoho pošlete.
Děje se to příliš často.
Rychle!
Paní I Sun-jong.
Jsme právníci paní Kje Hjang-sim.
Chceme s vámi mluvit.
Ten muž nahoře…
- Paní I Sun-jong. - …bude má smrt.
Celé dny rozbíjí a hází věci.
Možná brzy umřu, protože mě píchá u srdce.
Chtěla jsem je vyhodit,
ale je mi líto té bité ženy.
A než jsem se nadála, je to pět únavných let!
Takže jste vždycky při takovém incidentu volala policii?
Ano.
Myslíte, že ten grázl, co mlátí manželku, mě poslouchá, když se ho snažím zastavit?
Ale když přijede policie, uklidní se.
I když jen na chvíli.
Tak to jste na ně musela zavolat policii i před pěti lety.
Samozřejmě!
Takže když jim zavolám a dám jim svou adresu,
z okrsku mi pošlou hlídku,
jako by rozváželi čadžangmjon.
Kde je I Sun-jong? Viděla jste ji?
Ne, neodpovídá.
Myslíte, že chce ukazovat obličej,
když ji manžel tak mlátí?
Mám toho dost.
Domácí volala policii pokaždé, když došlo k potyčce.
Musí tedy existovat záznamy i z doby před tím incidentem, ne?
Máte pravdu. Musíme ty záznamy sehnat.
- Takže… - Jong-u.
Pošli mi pak zprávu.
Dobře.
Bože.
Co si myslíte o Čun-hoovi?
- Cože? - Co si myslíte o Čun-hoovi jako o muži?
Poslední dobou asi máte hodně volného času.
Myslím, že osoba, která se Čun-hoovi líbí, jste vy, doktorko Čchoiová.
Cože?
Pracuje v Hanbadě
v týmu soudních sporů a je to někdo, koho často vídá.
To je Čchoi Su-jon.
Proč?
Nelíbí se vám, protože není právník?
Říkal o mně Čun-ho něco?
Vám?
No…
bydlíme spolu, takže mluvíme o spoustě věcí.
Jste zvědavá?
Ne.
Proto chceme jako svědka předvolat oběť, I Sun-jong.
Vaše Ctihodnosti,
oběť už podstoupila křížový výslech
u soudu před pěti lety.
Předvolat znovu oběť jako svědka je zbytečné a nefér.
Obžalovaná utekla a pak se vrátila, až se jí zlíbilo.
Kde bere právo nutit oběť, aby sem znovu chodila?
To je vedlejší…
Základní právo člověka je právo na spravedlivý proces.
Není obžalovaná, která uprchla a vrátila se, občankou Koreje?
- Oběť… - Tak moment.
Odkud pochází vaše rodina?
- Prosím? - Původ vaší rodiny. Vaše příjmení.
Ano. Rodina Uových z Tanjangu.
Tanjang je v Čchungčchongbuk-do, že?
Ale proč tak spěcháte, že skáčete lidem do řeči?
To se někomu z Čchungčchong-do nepodobá.
- Prosím? - Skákat lidem do řeči není slušné.
Nedělejte to.
V této soudní síni, které jako soudce předsedám,
je zakázáno skákat do řeči.
Jistě. Dobře.
Vaše Ctihodnosti, při vší úctě,
nepochází vaše rodina Rjuových z Pungsanu?
Jak to víte?
Rjuovi z Pungsanu mají dlouhou historii
v klanové vesnici Andong Hahä, že?
Působíte tak.
Opravdu?
Pocházím z rodiny Kimů z Andongu
a protože Pungsan je částí města Andong,
pocházíme vlastně z jednoho města.
Ano, to je pravda.
Ano.
Rád vás poznávám.
Ano, těší mě.
Vaše Ctihodnosti, pokud jde o předvolání I Sun-jong jako svědka…
Odkud pocházíte, doktorko?
Vaše Ctihodnosti.
Právě jste jí skočil do řeči.
Co prosím?
V této soudní síni, které předsedáte,
je zakázáno skákat lidem do řeči.
Je to proti pravidlům.
Odteď až do doby, než skončí soud,
musí právníci zvednout ruku, pokud chtějí něco říct.
Bez mého svolení nesmíte mluvit.
Co se děje?
Vaše Ctihodnosti, pocházím
z rodiny Čchoiových z Wondžu.
Soudce Čchoi Po-jon, který má kancelář na stejném patře jako vy,
z té rodiny také pochází.
Je to…
můj otec.
Cože?
Vy jste dcera vrchního soudce Čchoie?
- Ano. - Bože.
Vrchní soudce Čchoi je můj drahý mladší kolega.
Občas spolu i večeříme.
Slyšel jsem, že jeho syn je lékař.
A jeho dcera je právnička.
Zdá se, že děti vychoval dobře.
Závidím mu.
Děkuji.
Budu ho od vás pozdravovat.
Dobře.
Bože.
O čem jsme to mluvili?
Probírali jsme předvolání oběti jako svědka.
Ano. To udělejme.
Prosím?
Budeme pokračovat procesem, tak bychom to mohli udělat pořádně.
Děje se něco?
No…
Ne, pane.
Měl jsem pravdu. Je to ona.
Sluší jim to spolu, že?
Moc se k sobě hodí.
Nemyslíte, že se doktorka Čchoiová Čun-hoovi líbí?
No jo, moc kávy asi nepijete.
Vlastně spíš než kávu…
O tom toho moc nevíte, že?
Kdepak je asi moje polovička?
Dalším svědkem je oběť, I Sun-jong.
Paní svědkyně, předstupte.
OBHAJOBA, OBŽALOVANÁ
POROTA
ŽALOBCE
„Slibuji toto.“
„Slavnostně přísahám, že budu mluvit pravdu, celou pravdu a nic než pravdu
a přijmu trest,
budu-li vypovídat křivě.“
Obhajoba může začít s výslechem.
Počkat.
Jděte vy, doktorko Čchoiová.
Cože?
Porota s obětí soucítí, takže nesmíme být moc upjatí.
Doktorko Čchoiová, běžte na to, ale opatrně.
Dobře.
Dobrý den, paní Sun-jong.
Dobrý den.
Vím, že je pro vás těžké vzpomenout si, co se stalo před pěti lety,
ale děkuji, že jste dnes přišla svědčit.
Máte spoustu modřin a ran.
Jak jste se zranila?
Námitka.
Toto je pro případ irelevantní.
Jak dlouho budete zdržovat?
Vaše Ctihodnosti, dovolte mi ještě pár otázek.
Týká se to případu.
Protože říká, že je to důležité, budeme poslouchat dál.
Zamítá se.
Jak jste se zranila?
No…
Ano, no…
Uhodil vás…
váš manžel?
Námitka!
Tohle s případem nesouvisí!
Podle policejních záznamů byla policie přivolána
dva dny před incidentem 6. listopadu 2017,
kdy byla I Sun-jong napadena manželem.
Je důležité zjistit, zda jí zranění
způsobil manžel, nebo obžalovaná.
Chceme ověřit faktickou souvislost.
Chápu vás, paní obhájkyně.
Držte se prosím otázek na to, co se v době incidentu stalo.
Žádné další otázky ohledně současných zranění.
Ano, pane.
Zeptám se znovu.
Pamatujete si, jak k vám domů byla 6. listopadu 2017
přivolána policie?
Pokud mluvíte o roce 2017…
to už je pět let.
Nevzpomínám si.
Ten den vás manžel uhodil,
proto bytná, která bydlí pod vámi, zavolala policii.
Tady jsou policejní záznamy. Nevzpomínáte si?
Nevzpomínám.
Naprosté lži!
Copak jste z toho manželova bití oněměla?
Co to děláte? Mlčte!
Obžalovaná, co jste to řekla?
My jsme ji tak nezbily.
I kdybychom chtěly, neměly jsme čas, protože přijela policie.
Ale podívejte na tu ubožačku a její postranní úmysly.
Snaží se všechno to bití od manžela
hodit na mě!
Všechno je to lež!
Vaše Ctihodnosti.
Obžalovaná uráží oběť, pohrdá soudem
a neprojevuje žádné výčitky!
Ano.
Všiml jsem si.
Máte naprostou pravdu.
Vaše Ctihodnosti…
Nejdřív musíte zvednout ruku.
Cože?
V tomto procesu se právníci musí nejprve přihlásit,
pokud chtějí něco říct.
Nemůžeme mluvit, dokud nám soudce nedá povolení.
Proč?
Myslím, že proto, že jeho rodina pochází z Pungsanu.
Ano, prosím?
Jistě.
Vaše Ctihodnosti, omlouváme se.
Obžalovaná není na soud zvyklá, proto se přestala ovládat
a řekla něco, co tak nemyslela.
Žádám o přestávku, aby se obžalovaná mohla uklidnit.
Chce se obžaloba na něco zeptat svědka?
No…
Ne.
Nechci.
Paní svědkyně, můžete jít domů.
Nedovolím, aby se oběť a obžalovaná znovu sešly v této soudní síni.
Bude desetiminutová přestávka.
Povstaňte.
Obžalovaná.
Vzpamatujte se!
Nepleťte se nám do práce.
Do práce?
Obšlapovali jste okolo,
tak jsem na to upozornila.
Podívejte se, jak to dopadlo.
Soudní proces vyžaduje řád a formalitu.
Tady nejsme na trhu.
Pomozte nám pokračovat v naší strategii.
Na trhu?
Když to dělá právník, je to strategie. A když to udělám já, je to jako na trhu?
Za koho mě máte?
- Doktor Čong to tak nemyslel. - Jak to tedy myslel?
Zastáváte se ho, protože jste taky právnička?
Udělala jsem to, protože jsem nemohla jen tak sedět a dívat se!
Prr, prr.
Smyslem tohoto procesu není uvolnit stres.
Jde nám o snížení vašeho trestu.
Myslete na dceru, která čeká v sirotčinci.
Jestli chcete Ha-jun co nejdřív vidět,
musíte nás poslouchat.
Prr, prr.
Prr, prr. Dobrá práce.
Dost.
Další na řadě je lékař, že?
Ano.
Při troše štěstí bez váhání uzná,
že zranění mohl způsobit manžel.
Ale pokud řekne něco jiného, musíme do toho jít naplno.
Musíme zdůraznit, že svědek je zaujatý vůči severokorejským přeběhlíkům,
abychom ho zdiskreditovali.
Tentokrát…
Doktorko Uová, je váš.
Protože…
jsem upjatá?
Ano. Ukažte nám, co umíte.
Dobře.
SVĚDEK
Toto je zpráva o zranění,
kterou jste napsal před pěti lety, když jste oběť vyšetřil.
Přečetl byste prosím tu podtrženou část?
Ano.
„Podvrtnutí krční páteře
vyžaduje 14denní léčbu od data diagnózy.“
„Tržné rány a modřiny po celém těle způsobené nahodilými útoky.“
„Poškození kořínků vlasů a lebky způsobené nadměrným taháním za vlasy.“
Co je podle vás příčinou těch symptomů?
Jistě.
Napadení ze strany obžalované, která sedí tamhle, a její spolupachatelky.
To je vše.
Obhajoba může začít křížový výslech.
Dne 6. listopadu 2017, dva dny před incidentem,
byla přivolána policie, protože paní Iovou napadl její manžel.
Když jste psal lékařskou zprávu, byl jste si toho vědom?
Ne, nebyl.
Když to teď víte, myslíte, že zranění paní I Sun-jong
mohl způsobit její manžel, a ne obžalovaná?
Ne.
Pořád si myslím, že za to může obžalovaná.
Proč?
Na zraněních není napsané jméno pachatele.
Poznám to ze zranění.
Protože jsem lékař.
Můžete nám na základě lékařských faktů vysvětlit, jak to víte?
Už jsem sdělil lékařský názor.
Jaká další lékařská fakta
po mně chcete ještě uvádět?
- Zatlačte ho do kouta. - Dobře.
Začátek roku 2018.
Napsal jste do novin tento článek. Mohl byste, prosím, přečíst nahlas název?
Námitka.
Je to pro případ irelevantní.
- Mluvte. - První věta tohoto článku říká:
„Přišla za mnou žena, kterou napadly severokorejské přeběhlice.“
Ten článek přímo zmiňuje incident, co znamená, že je relevantní.
Námitka se zamítá.
Paní obhájkyně, pokračujte.
Pane svědku, přečtěte prosím název článku.
Vaše Ctihodnosti.
Musím o tom mluvit?
Odmítáte vypovídat?
Z jakého důvodu?
Po napsání článku se na mě snesla spousta nenávisti a kritiky.
Nenávistné komentáře, telefonické stížnosti
a dokonce výhružné dopisy.
Nic z toho ale nepředstavuje důvody pro odmítnutí vypovídat.
Přečtěte název článku.
„Ze severokorejských přeběhlíků se stává kriminální skupina.“
Svědek tvrdí, že „v korejské společnosti
jsou severokorejští přeběhlíci velkým problémem“
a „vláda, která jim poskytuje prostředky, aby se usadili,
jako by dávala zločincům motivaci ke kriminální činnosti.“
Je to tak?
Chci říct…
No,
nejsem zaujatý, nic takového. Statistiky mluví samy za sebe.
Znáte míru násilných trestných činů u severokorejských přeběhlíků?
Téměř deset procent.
Více než dvojnásobek průměrné kriminality Jihokorejců.
Míra recidivy je také více než pětkrát vyšší.
Stále si myslíte, že tito přeběhlíci nejsou zločinecká skupina?
Podle vašeho názoru je tedy možné určit, kdo zranění způsobil,
pouhým pohledem na zranění oběti, a nijak to nesouvisí
s vašimi úvahami o severokorejských přeběhlících?
Cože?
Tvrdíte,
že obžalovaná nese větší vinu než manžel oběti, je to tak?
Protože manžel je Jihokorejec,
ale obžalovaná je přeběhlice.
Námitka. Navádění.
Připouští se.
Ale upřímně,
je správné udělat z běžného Jihokorejce násilnického manžela
jen ve jménu dobra pro severokorejské přeběhlíky?
Co?
Tento proces hradí občané ze svých daní.
Takže soud by měl chránit je, ne tu severokorejskou přeběhlici!
Jen klid. Porotu teď máme na své straně.
Přestože respektuji váš názor,
severokorejští přeběhlíci jsou také občany Jižní Koreje.
Proto jsme u tohoto soudu.
Ano, no…
Máte pravdu.
Vy jíte?
Zkazil jsi to a ještě jíš?
Jak můžeš jíst, ty idiote?
- Co je to s tebou? Zbláznil ses? - To ty jsi blázen.
Víš, jak jsem se nadřel, abych získal KSL jako našeho klienta?
KSL?
Jo, ty troubo!
Komora spravedlivých lékařů, KSL! Podělals to!
Posadils Kwon Pjong-gila na lavici svědků,
aniž bys věděl, že je v KSL?
Víš, co jsem si musel před chvílí vyslechnout od předsedy?
Nevíš!
Kwon Pjong-gil řekl, že o tom nechce mluvit.
Ale právníci z Hanbady mu nedali pokoj!
Bože.
Bože!
Nasadil jsi na to zelenáče, protože je to případ veřejného zájmu?
Mjong-soku.
Jak někdo s tvými zkušenostmi může udělat takovou chybu?
Jak nás můžeš připravit
o miliardového klienta kvůli případu veřejného zájmu?
Dobře, rozumím. Už můžeš přestat.
Jediný partner, kterého mám
a který by mi měl pomáhat, mi místo toho ubližuje!
Já snad vyletím z kůže!
Jsem jediný, komu na firmě záleží!
Omlouvám se, že jsem si svědka neprověřila.
Mrzí mě, že jste přišel o klienta, který má cenu miliard.
Nováčci se nemají za co omlouvat.
Je to moje chyba.
Je to moje chyba a je mi to fakt trapné.
Ale neberme to jen jako
nějaký případ veřejného zájmu nebo nějakého severokorejského přeběhlíka.
Pracujme tvrdě, i když to není případ
za miliardy wonů.
Ano.
Dobře.
Dojezte to.
Už půjdu, protože je mi trapně.
Páni.
NASTOLENÍ ZÁKONA A POŘÁDKU
- Mami! - Ha-jun.
Mami!
Mamince je to líto.
Mami.
Mamince je to líto, Ha-jun.
Ha-jun.
Vedeš si dobře!
Vedla sis skvěle.
Dáme si kimbap.
BÍLÍ 480, MODŘÍ 680
OCENĚNÍ MĚSTSKÉ ČÁSTI ZA SLUŠNOST A SNAHU
RODINNÝ SPORTOVNÍ DEN PLNÝ SNŮ A NADĚJÍ
Tady, Jong-u. Dej si ovoce.
Ne.
Můj syn je moc hezký.
Jong-u? Tady, podrž to.
- Tati. - Ano?
Proč nemám mámu?
Zákonná sazba za zranění při loupeži je příliš vysoká.
Za vraždu je minimálně pět let.
Nedává smysl, aby za tohle bylo sedm let.
Co kdybychom požádaly o posouzení ústavnosti zákona?
Když to Ústavní soud shledá neústavním,
může být Hjang-sim osvobozena.
O to už se pokusili několikrát.
V letech 2001, 2006 a 2016.
A? Nevyšlo to?
Ne, Ústavní soud to smetl se stolu.
Severokorejský přeběhlík je technicky vzato druh uprchlíka, ne?
Neexistují žádné zákony vstřícné k uprchlíkům, imigrantům nebo cizincům?
Ne.
Zamysli se. Opravdu žádné nejsou?
Ne. A nic takového by ani být nemělo.
Je to jako dát uprchlíkům, imigrantům a cizincům licenci na zločin.
Co dalšího máš?
Jong-u, jsi génius.
Vymysli něco!
Je to trochu přitažené za vlasy, ale něco mě napadlo.
Co?
Severokorejský zákon.
Severokorejský zákon?
Ano, v Severní Koreji se také krade.
Článek 288 severokorejského trestního zákoníku. Loupež osobního majetku.
„Kdo proti jinému užije násilí
v úmyslu zmocnit se cizí věci, bude potrestán
odnětím svobody maximálně na čtyři léta v pracovním táboře.
Podle Trestního zákoníku
vydaného nakladatelstvím Kim Il Sung University
severokorejský trestný čin loupeže
vyžaduje vysokou intenzitu útoku a vyhrožování.
Útok musí být natolik intenzivní, aby vedl ke smrti nebo vážnému zranění,
a výhrůžky takového charakteru, že pokud oběť nevyhoví
požadavkům pachatele,
dojde k okamžitému usmrcení nebo vážnému zranění.
Pokud útok a výhrůžky nesplňují tato kritéria,
nejedná se o trestný čin loupeže,
ale o trestný čin krádeže osobního majetku.
Krádež osobního majetku?
„Článek 284 severokorejského trestního zákoníku.“
„Zločin krádeže osobního majetku.“
Ten, kdo odcizí osobní majetek,
bude potrestán maximálně jedním rokem nucených prací.
Vaše Ctihodnosti, povšimněte si prosím výše trestu.
Loupež osobního majetku se trestá
maximálně čtyřmi léty nucených prací.
To znamená maximálně čtyřmi roky vězení.
Ale krádež osobního majetku
se trestá nanejvýš rokem nucených prací.
V Jižní Koreji by se jednalo pouze
o jeden rok veřejně prospěšných prací.
To by ze severokorejského práva stačilo.
Co tím tedy chcete říct?
Obžalovaná zná spíš severokorejské právo
než jihokorejské.
Obžalovaná se jen snažila získat zpět peníze, které měla dostat.
Nebyl zde úmysl uloupit peníze utlačením svobodné vůle poškozené.
Navíc si nemyslela,
že by za svůj čin měla dostat doživotí
nebo minimálně sedm let vězení.
Protože v Severní Koreji
čin obžalované nestačí k obvinění ze spáchání loupeže.
Obhajoba tvrdí, že si obžalovaná myslela,
že nepáchá loupež,
protože tohle v Severní Koreji není loupež.
To chcete říct?
Vaše Ctihodnosti, toto je naprosto bezprecedentní logika.
Je pravda, že je to nevídané.
Ale možná bychom to měli zvážit.
Obžalovaná.
Myslela jste si, že nepácháte loupež,
protože jste zvyklá na severokorejské právo?
No…
Ano.
Opravdu?
Co byste dělala, kdyby vám oběť nedala peníze?
Nechtěla jste je z ní dostat násilím?
Vaše Ctihodnosti…
Vaše Ctihodnosti.
Můžete prosím znovu informovat obžalovanou
o právu odmítnout vypovídat?
Jistě.
Obžalovaná, nemusíte odpovídat.
Ale v zájmu spravedlivého procesu bych to rád věděl.
Obžalovaná, odpovíte?
Šla jsem tam, abych je dostala
za každou cenu.
Byly to moje peníze.
Ano.
Dobrá…
Co si myslíte o tom, co teď řekli právníci?
Opravdu jste si myslela, že budete oběti vyhrožovat jen natolik,
aby to podle severokorejských zákonů nebylo posuzováno jako loupež?
Nejsem si jistá.
Upřímně,
v severokorejském právu se moc nevyznám.
Aha.
Nemám další otázky.
Dobrá, tím obhajoba končí.
Porotci, můžete se poradit.
Poté vynesu rozsudek.
Povstaňte.
Jdu zpátky do kanceláře. Jdete se mnou?
Počkám si na verdikt.
Já taky.
Tak dobře.
Zůstaňte s obžalovanou až do konce.
Bez ohledu na výsledek jste se snažily.
Soudruzi právníci.
Proč ten protáhlý obličej?
Nemyslí to doslova.
Omlouvám se.
Za co se omlouváte?
Takže
už bylo rozhodnuto,
že půjdu do vězení?
Ne. Odpočiňte si a uvidíme se při vynesení rozsudku.
Tudy.
Jeden prostředek jsme ještě nezkusily.
Posouzení ústavnosti zákona.
Cože?
Říkalas, že to zkoušeli jiní
a že neuspěli.
Počkej.
Jong-u!
Hej!
Kam jdeš?
Porota se už radí. Co teď můžeš dělat?
Verdikt ještě nebyl vynesen.
Můžeme požádat o obnovení jednání.
Půjdeme za soudcem.
K soudci nemůžeš bez povolení.
Můžeme o povolení požádat.
Jen tak ti ho nevydají.
Potřebuješ svolení soudce.
Myslíš, že ti to dovolí?
Hej!
Dobrý den, jsme právničky. Rády bychom navštívily soudce.
- Kterého? - Rju…
Vrchního soudce Čchoi Po-jona v osmém patře.
Důvod vaší návštěvy?
Očekává vás?
Jde o osobní záležitost.
Soudce Čchoi Po-jon je můj otec.
Tohle je moje kolegyně a jsme tu kvůli pochůzce.
Malý moment.
Tady vrátnice.
Jde za vámi žena, která tvrdí, že je dcera soudce Čchoie.
Bylo to předem domluveno?
Vaše jméno?
Čchoi Su-jon.
Doktorka Čchoi Su-jon.
Ano. Dobře.
Napište své jméno a důvod návštěvy a můžete jít dál.
NEJVYŠŠÍ SOUD KOREJE
Víš, k čemu to všechno je?
Aby se sem nedostali lidi jako my.
Aby nemohli se soudcem probírat případy mimo soudní síň.
Nesnažíme řešit případ mimo soudní síň.
Jen chceme požádat o obnovení jednání.
Bral by to žalobce takhle?
Nechápu, že jsem se nechala přemluvit.
Promiňte.
Přišly jsme za soudcem Rju Mjong-haem!
Kdo jste?
Co se děje?
Jak jste se sem dostaly?
Vaše Ctihodnosti. Chtěly bychom požádat o obnovení jednání.
Nevíte, že se teď porota radí?
Víme. Neměly jsme na výběr a šly jsme za vámi,
i když jsme věděly, že je to neslušné.
Na podání žádosti o obnovení jednání je už pozdě.
Ne.
Pokud nejste s něčím spokojeny, můžete se odvolat.
Co se děje?
Obžalovaná nakonec peníze od oběti nedostala.
Proces za zranění způsobené při loupeži je protiústavní.
Prosím o obnovení jednání.
Pokus o zranění v důsledku loupeže neznamená, že šlo o pokus o loupež.
Musí dojít k pokusu
o způsobení zranění, aby se obvinění prokázalo.
Nelze to interpretovat jinak?
Obvinění z pokusu o zranění je pro obžalovaného příznivější
než obvinění ze zranění při loupeži.
Právo zakazuje redukovaný výklad,
který je pro obžalovaného bezdůvodně příznivý.
Jdete k soudu, protože se nechcete vzdát?
Říkáte, že častá krůpěj kámen neproráží?
Nejprve jste tvrdila, že obžalovaná nenese na zranění oběti žádnou vinu.
Pak vytáhnete severokorejský zákon, že nešlo o záměr loupeže.
Teď je protiústavní, aby byla obžalovaná
souzena za zranění při loupeži, protože nedostala peníze?
Děláte si legraci?
Sakra.
VRCHNÍ SOUDCE RJU MJONG-HA
Chápu, že mladí právníci jsou vášniví.
Avšak
vášeň má své místo a čas.
To není proto, že jsme mladé právničky.
Ale proto, že paní Kje Hjang-sim je skvělá matka.
Jako velryba.
Cože?
Paní Kje Hjang-sim nemá zdravý rozum a dělá si, co chce.
Zdá se, že ani teď úplně nechápe, co udělala špatně.
Ale paní Kje Hjang-sim si zvolila, že se bude pět let skrývat,
aby nemusela opustit své dítě.
Mateřský instinkt není důvodem pro zmírnění trestu,
ale prosím vás, abyste se zamyslel nad situací skvělé matky,
která před nástupem do vězení chtěla vychovávat dceru do doby,
než bude dost stará na to, aby si svou matku pamatovala,
až ji propustí.
To je argument, který byl předložen mimo soud.
Nehodlám to už poslouchat ani to reflektovat v rozsudku.
Nepovolím ani obnovení jednání.
Jestli neodejdete, zavolám ochranku.
Nejslavnější způsob lovu velryb je zabít nejdřív její mládě.
Mládě je harpunováno
a zatímco se zmítá v bolestech,
matka ho neopustí.
Nemůže opustit své mládě, které trpí.
V tu chvíli lovci
vystřelí druhou harpunu na matku,
která je jejich cílem.
Lidé.
Velryby jsou inteligentní.
Zřejmě věděla, že ji také zabijí, pokud své dítě neopustí.
Ale nikdy to neudělala.
Kdybych byla velryba,
máma by mě neopustila.
Povstaňte.
Posaďte se.
Porotci, dospěli jste k závěru?
Předáte mi písemný výrok?
Oznámím výrok poroty.
Stanovisko k obvinění.
Na základě jednomyslného rozhodnutí všech sedmi porotců, vinna.
Stanovisko k trestu.
Na základě jednomyslného rozhodnutí všech sedmi porotců,
čtyři roky odnětí svobody.
Děkuji, členové poroty.
Soud upřímně respektuje výrok poroty.
Nyní vynesu rozsudek.
Povstaňte.
Rozsudek soudu.
Obžalovaná se odsuzuje k odnětí svobody na jeden rok a devět měsíců.
Výkon trestu se však obžalované
odkládá na dobu tří let ode dne vynesení rozsudku.
Soud obžalovanou odsuzuje k podmínečnému trestu
a 80 hodinám veřejně prospěšných prací.
Co to říká?
Podmínka!
Cože?
Podmínka…
Podstatou tohoto trestného činu je spolčení s komplicem
a napadení a vyhrožování poškozené
s úmyslem zmocnit se násilím majetku.
Vzhledem k strachu, který oběť během činu musela cítit,
a k útěku obžalované po zločinu,
je nutné obžalovanou přísně potrestat.
Avšak s ohledem na to, že obžalovaná
jako severokorejská přeběhlice není znalá jihokorejských zákonů,
spáchala trestný čin poprvé
a především…
Přestože uběhlo již pět let,
přiznala se ke svým zločinům
s úmyslem přijmout za ně trest.
Soud tedy přihlíží k těmto zvláštním trestněprávním faktorům.
Jistě.
Přiznání.
Ano, přiznala se.
Správně.
Trestněprávní faktory, které jsou pro obžalovanou výhodné či nevýhodné…
Úplně jsme zapomněly, že se Hjang-sim přiznala.
Přiznání je hlavním důvodem pro zmírnění trestu.
Jsme idioti.
Možná je soudce ten chytřejší.
Chytrost ostříleného veterána.
„Chytrost ostříleného veterána.“
Na základě procesu před porotou,
podle zákona o porotách v trestním řízení,
je toto rozhodnutí oficiálním rozsudkem.
Děkuji.
Mami, polož to.
Podívej se na to. Není to krása?
Je to na mě moc krátké. Zkus si je ty.
- Mami, zkus si je. - Sluší ti.
Jen tentokrát.
Ne, jsou moc drahé.
No tak, koupím ti je.
Centrála cílí kampaně na mladší generaci,
takže chodí víc zákazníků s dcerami.
Aha.
Máte dceru?
Ne, jen syna.
Aha.
Zřejmě závidíte, když vidíte matku s dcerou na nákupech.
Na to, abyste měla dceru, ještě není pozdě.
Jen stůj vedle mě a dívej se.
Tahle značka je za plnou cenu moc drahá.
Když si to nekoupím ve slevě, nebudu si to moct dovolit.
Co?
- Taky by sis to měla koupit. - Jsem v pohodě.
Kup si kabelku. Přestaň nosit pořád to samé.
Obchodní domy nemám ráda.
Teď se ti budou líbit.
To je vzrušující.
Co to děláš?
Jdeme.
Už?
- Ještě toho musím hodně vidět. - Pojďme domů.
Proč?
Rozdělí město napůl a oddělí obě strany.
Není to čtvrť, která může jen tak zmizet.
To všechno je k Hängbok-ro?
To je doktorka Tä Su-mi, že?
- Co tady dělá král? - „Král“?
- Myslím, že se Čun-hoovi líbíš. - Není snadné, aby mě měl někdo rád.
- Buší ti srdce jako šílené? - Byly časy, kdy bušilo.
Líbí se ti!
Chci zjistit, jestli se mi líbíte, nebo ne.
Překlad titulků: Kamila Králíková