A NETFLIX SOROZATA
- Hogy hívják? - Gye Hyang-sim!
„Gye”, nem „Gae”.
GUREUM ÁRVAHÁZ
A lánya neve?
Gye Ha-yun.
Hát nem szép?
Azért választottam a Ha-yunt, mert azt mondták, népszerű név Koreában.
A vezetékneve fura,
de legalább a keresztneve nem feltűnő, és be tud illeszkedni.
Nem nehéz? Ne fektessük le arra a kanapéra?
Ne!
Semmi baj.
Majd én fogom.
Még délután is olyan mélyen alszik.
Adtam neki gyógyszert.
Begyógyszerezte a lányát?
Ha Ha-yun felébred,
nem akar majd elszakadni tőlem.
Értem.
Hol lakik?
Nem hagyom magára Ha-yunt.
Nem adhatja örökbe.
Visszajövök érte.
Rendben.
- De előbb kell egy cím… - Nem vesz komolyan?
Nem hagyom magára Ha-yunt.
Átmenetileg itt hagyom,
lehet, munkatáborba visznek.
Munkatáborba?
Úgy értem, börtönbe.
Börtönbe.
Maga véletlenül nem észak-koreai disszidens?
Ne diszkriminálja Ha-yunt azért, mert észak-koreai disszidens lánya,
és ne legyen undok vele, csak mert az anyja bűnöző!
Mindenképpen visszajövök érte.
Rendben.
Anya!
- Anya! - Nem mehetsz el!
Anya! Nem mehetsz el!
Anya!
- Ha-yun! - Anya!
- Anya…
nemsokára visszajön.
Anya, ne menj el!
Anya!
6. ÜGY HA BÁLNA LENNÉK…
Értem.
- Igen? - Jung ügyvéd úr, hívatott?
Igen. Choi ügyvédnőnek van egy közérdekű ügye.
Egy észak-koreai disszidens rablás és testi sértési ügye.
„Egy észak-koreai disszidens rablás és testi sértési ügye.”
Szerintem nem sokat tehetnek az ügy érdekében.
De hogy is mondjam? Szerintem Choi ügyvédnő túl szenvedélyes.
Túlságosan együttérez a vádlottal.
Arra gondoltam, együtt dolgozhatnának az ügyön,
és visszafoghatná.
„Visszafogjam”?
Nyugtassa meg Choi ügyvédnőt, ne ragadtassa el magát!
Így.
Igen, úgy.
Nyugtassa meg!
Menjen!
Hűtse le!
Szabad!
Te…
most jöttél, vagy haza sem mentél?
Hazamenni? Az meg mit jelent?
Mintha munka után lenne életem?
Ami csak fantáziánkban létezik, és a valóságban nem?
Nos…
És te? Nincs sok munkád?
Munkám?
Sok munkám van.
Fáj a csuklóm, mert tegnap tíz órát gépeltem.
Már így is Asperger-szindrómám van.
De ha így folytatom, még a kéztőalagút-szindrómám is lesz.
Az alváshiánytól ősz lett az orrszőröm.
A közérdekű ügyön dolgozom. Az észak-koreai disszidenst
rablásból eredő sérüléssel vádolják.
Mi? A Hyang-sim-ügy?
Hyang-sim?
A vádlott neve Gye Hyang-sim.
Egyszer találkoztam vele, nagyon klassz nő.
Mint egy bevállalós nővér.
Jung ügyvéd szerint túlságosan belefolytál az ügybe.
Túlságosan együttérzel a vádlottal.
- Tényleg? - Igen.
Azt mondta, hűtselek le!
Young-woo! Jártál már fogházban?
Nem, még nem.
Menj, és kérj belépési engedélyt! Menjünk el Hyang-simhez!
Te jó ég!
Choi ügyvédnő!
Hogy van?
Ő Woo ügyvédnő.
Velem fog dolgozni az ügyön.
Jó napot! Woo Young-woo vagyok a Hanbadától.
Mindenkét irányból olvasva ugyanaz.
Kajak, görög, rotátor, bab, sebes, Woo Young-woo.
Értem.
Woo Hyang-woo!
Igen?
- Semmi. - Mi lenne,
ha leülnénk?
Jól van.
Hogy viseli az ittlétet? Biztos nehéz.
Az ittlétet?
Enni adnak, és tető van a fejem felett.
Olyan, mint egy hotel.
Csak hiányzik a lányom, Ha-yun.
Megszakad a szívem, ennyi az egész.
Gye asszony, maga észak-koreai disszidens,
miért nincs tájszólása?
Woo Hyang-woo elvtárs!
Miért mondja ezt nekem? Már elég régen disszidáltam.
Egek! A dél-csoszoni fogdák olyanok, mint a szállodák!
Így kéne beszélnie egy disszidensnek?
Igaza van, bocsánat!
Beszéljünk az ügyről!
Kezdjük az elején, mivel Woo ügyvédnő először jár itt!
Ismerte az áldozatot, Lee Sun-yeongot az incidens előtt?
Nem, Lee Sun-yeong nem észak-koreai disszidens,
és nem is kellett volna, hogy találkozzunk.
Amikor elmentem a pénzért, akkor láttam először.
Anya mesélt róla korábban.
„Anya”?
Az észak-koreai disszidensek brókerére gondol?
Ő csak a nevelőanyám.
De csak anyának hívjuk.
Bárcsak anya visszafizette volna a pénzt, amit kölcsönkért!
Összefoglalom.
Öt éve
az észak-koreai disszidensügynöktől, Choi Yeong-huitól, azaz „anyától”,
visszakérte a korábban kölcsönadott tízmillió vonját.
De Choi Yeong-hui ahelyett, hogy visszafizette volna magának,
azt mondta, Lee Sun-yeongnál van a pénze,
menjen el hozzá, és kérje el tőle.
Így van.
A tízmillió vonos tartozását átruházták rám és Jeong-huira.
Jeong-huira?
Kim Jeong-huira, a bűntársára?
Woo Hyang-woo elvtárs!
Összezavarja a túl sok név?
Nem.
Kim Jeong-huival barátok voltak, igaz?
Nem igazán vagyunk barátok.
Anyán keresztül ismerkedtünk meg.
Ezért hívom barátomnak.
Ő szintén észak-koreai disszidens, és velem egyidős.
El akarta felezni vele a pénzt, miután Lee Sun-yeong odaadta?
Igen. A gond az volt, hogy nem tudtuk, hogy Lee Sun-yeong
simán odaadná-e azt a pénzt, amit anyának sem adott oda.
Azt akartuk, hogy ne mondja azt, hogy nincs pénze,
nem tűnhetünk úgy, mint akik ki akarják használni.
Jó ég, be sem zárja az ajtaját.
Nem félsz?
Nagyon bátor vagy.
Jeong-hui, légy résen!
Nem fogja könnyen odaadni a pénzt.
Látszik, milyen kemény, még anyának sem fizetett.
A magad nevében beszélj! Te túl puhány vagy.
A Koreai-félszigeten én vagyok a legbátrabb.
Menjünk!
Fogj egyet!
Lee Sun-yeong!
Azonnal jöjjön ki!
Jöjjön ki!
Merre van?
Maga!
Adja ide anya pénzét!
- Milyen pénzt? - „Milyen pénzt?”
Zsebre vágta anya tízmillió vonját, és nem akarja visszaadni.
Maga!
Hová rejtette el a pénzt?
A szobában van?
Nem.
Most az egyszer engedjék el a tartozást! Bajban vagyok.
Hé!
Hé, te tolvaj kurva!
Azt hiszed, a mi helyzetünk jobb?
Jól van, félre!
Nem teheti!
Engedjen el!
Nem tehetik!
Mit csinálsz?
Engedjen el!
- A fenébe! - Hé!
Lee Sun-yeong, add ide a pénzt!
Jesszus, micsoda zaj! Elegem van ebből.
Halló! Rendőrség?
- Nincs nálam a pénz! - A Dongbaek-gil 52-ből telefonálok.
A szomszédok megint hangoskodnak.
Nem tudok aludni. Siessenek, kérem!
Egek!
Eresszenek!
A rendőrség azért jött ki, mert egy lakó kihívta őket.
Aztán magát és Kim Jeong-huit a helyszínen letartóztatták, igaz?
Őszintén szólva, nem igazán vertük meg.
De a rendőrség látott egy törött üveget,
egy botot és egy kődarabot,
ezért elég súlyosnak tűnhetett.
Akkoriban ön esküdtszéki tárgyalásra ment volna Kim Jeong-huival.
Ő megjelent a bíróság előtt,
és négy év börtönt kapott rablásért
és testi sértésért, de maga elmenekült.
Miért tette?
Négy év…
Ezek szerint Jeong-hui már szabadult?
Igen, valószínűleg.
Miért menekült el?
Jeong-huinak nincs gyereke.
De nekem van egy lányom.
Ha-yun akkor hároméves volt.
Ha börtönbe kerültem volna, egyedül hagytam volna.
Észak-koreai disszidens vagyok,
nincs senkink.
Anya nem az igazi anyám.
És a barátom sem az igazi barátom.
Ha-yun apja a lányom születése után nem sokkal autóbalesetben hunyt el.
Rajtam kívül más nem viselte volna gondját a lányomnak.
És most?
Hol van Ha-yun?
Az árvaházban hagytam.
Aztán bementem a rendőrségre.
Miért nem öt évvel ezelőtt hagyta az árvaházban?
Akkor még túl fiatal volt Ha-yun,
és elfelejtett volna.
Most nyolcéves, amikor visszamegyek érte,
emlékezni fog az anyukájára.
Azért szökött el, hogy addig vele lehessen,
amíg emlékszik magára?
Igen.
Most pedig Ha-yunnak iskolába kell járnia,
nem élhet tovább egy szökevény lányaként.
Úgy helyes, ha gyorsan börtönbe kerülök, és visszajövök.
Mint egy bálna.
Tessék?
Az anya bálna az odaadásáról híres.
Kénytelen odaadó lenni.
Az óceán nem túl biztonságos a gyerekneveléshez.
Hogy boldogult, miután elszökött?
Abban az öt évben nem kapott támogatást,
nehéz volt munkát kapnia.
Egy motelben takarítottam,
kivettem egy szobát, és együtt laktam Ha-yunnal.
Rossz érzés
erre gondolni.
A többi gyerek óvodába
és bölcsődébe járt.
De Ha-yun egész nap egy motelben volt,
mert én voltam az anyja.
Biztos boldog volt, hogy az anyukájával lehetett.
Igen?
Maga szerint így érzett?
Igen. Biztosan.
Az lenne a kérdésem, hogyha én is
négy évet kapok, mint Jeong-hui…
meglátogatna legalább egyszer?
Tudom, hogy elfoglalt,
de látogasson meg egyszer Ha-yunnel!
Ne legyen ilyen ostoba! Nem lesz négyéves a büntetése!
Feltételes szabadlábra kell bocsátani!
Igyekezni fogunk, hogy a vádlottat feltételes szabadlábra helyezzük.
Szenvedélyes volt.
A vádlott ennyire levesz mindenkit a lábáról?
Úgy tűnik, mindenki, aki találkozik vele, túl heves lesz.
Mi lett a küldetéssel?
Egy ügyvédnek
egy ilyen vádlott védelme ugyanolyan nehéz, mint egy gyilkosé.
Sejti, miért?
- Mert sok év börtön jár érte? - Így van.
Milyen büntetés jár a bűntényért?
Életfogytiglan vagy legalább hét év börtön.
Ismétlem, legalább hét év.
Milyen mértékben lehet enyhíteni a bírói mérlegelés alapján?
Az enyhítő körülmények nem haladhatják meg a törvényi mértéket.
Egy fix ítélettel a börtönbüntetés felére mérsékelhető,
legalább három év, hat hónapra.
A feltételes szabadláb három évnél kevesebb börtönbüntetés esetén jár.
Indokot kell találni az enyhítő körülményekre,
és a törvény szerinti enyhítést is le kell faragni, különben
nem kerület feltételesen szabadlábra.
Ezért mondják, hogy a rablásért elítélt személy mindig börtöbe kerül.
Ráadásul a vádlott elmenekült.
Ez pedig további büntetést is vonhat maga után.
Jól van.
Elég furcsa ez az ügy.
Még el sem kezdtük, de már megvannak a válaszok.
Mintha már meg lett volna a tárgyalása.
Mert volt egy bűntársa?
Igen.
Gye Hyang-sim és Kim Jeong-hui esete majdnem azonos.
Az első tárgyalás során Kim Jeong-hui
színt vallott, de elutasítottak
mindent, ami enyhítésként szóba jöhetett.
És végül…
négy év börtönt kapott.
Gye Hyang-sim azt vallotta, hogy csak az áldozat ruháit fogta meg,
és párszor megütötte.
Mi van, ha azt állítjuk, hogy ez nem minősül testi sértésnek?
Tessék! Az áldozat súlyosan megsérült. Miről beszélünk?
De uram,
ahogy látom, a sérülései komolyak.
A vádlott törékeny testalkatú.
Persze lehet, hogy a bűntársa robusztusabb,
de akkor is, a két nő puszta kézzel ütötte meg.
A rendőrség nem sokkal az eset után tartóztatta le őket.
Nem volt idejük ilyen súlyos sérüléseket okozni.
Rendben. Gondolom, utána kell járni a történteknek.
Igen. És találkozni szeretnénk Kim Jeong-hui védőügyvédjével is.
Lehet valami, amit a korábbi tárgyalások során nem vettek észre.
Nem rossz ötlet,
de az idő tényező a legfontosabb egy ügyvédnek.
Gazdálkodjanak vele jól, ne töltsenek túl sok időt ezzel az üggyel!
- Úgy lesz. - Igen, értem.
Hűtse le!
Úgy lesz.
Min-woo!
Elmondok egy történetet.
Van valaki.
És elhitetem
ezzel a valakivel,
hogy nem kedvelem.
Pedig kedveled az illetőt?
Igen.
Mi ezzel a gond? Mondd el neki, mit érzel!
De…
ez nem ilyen egyszerű.
Miért?
Munkahelyi románc?
Nahát!
Minek aggódni, ha te vagy a Hanbada legnépszerűbb pasija?
Jun-ho! Ellőbb számozd meg őket!
Egyes, kettes, hármas.
- Sorban kell randizni mindegyikkel. - Ez hülyeség!
Felejtsd el!
Befejeztem. Add ide az üveget!
- Ügyvéd az illető? - Hé!
Számít ez?
Valaki,
akivel gyakran találkozom.
Te jó ég! Peres ügyvéd?
Lássuk csak!
Nem lehet Woo Young-woo.
Egek! Mondtam, hogy felejtsd el!
Tudod…
Tudod mit?
Egy idióta vagy.
Egy idióta, aki csak arra koncentrál, ki az.
Felejtsd el! Aludj!
Csak segíteni akarok.
De csak akkor tudok segíteni, ha tudom, ki az.
Mondd el!
Jun-ho!
Igazából mindent tudok.
Látom, mi folyik itt.
Choi…
Nem hallotta, mit mondott a bíró? Két hét múlva kell visszajönnie.
- Jó. - Jól van.
Adjon egy kis aprót, jó? Nincs pénzem hazamenni.
Már megint!
Minek a pénz a hazaútra, ha nincs is otthona?
Menjen!
Kwon Ju-ho ügyvéd úr!
Choi Su-yeon vagyok. Én kerestem meg.
Ő Woo Young-woo ügyvédnő.
A Hanbadától jöttek?
Igen, egy öt évvel ezelőtti ügy miatt jöttünk.
Gye Hyang-sim és Kim Jeong-hui ügyében.
Mindjárt tárgyalásom lesz. Elkísérnek?
Persze.
Előkerült Gye Hyang-sim?
Elmenekült, mielőtt bíróság elé állt volna.
Igen, úgy van.
De nem tudom, hogy tudnék-e segíteni.
Egy öt évvel ezelőtti ügyről van szó, nem igazán emlékszem rá.
Ráadásul a kirendelt ügyvédek annyi ügyön dolgoznak,
olyan, mintha futószalagon jönnének.
Nem tehetett semmit?
Nincs olyan, aminek utána akart volna nézni, vagy olyan,
amit figyelmen kívül hagyott?
Nem tudom biztosan.
Gye Hyang-sim törékeny testalaktú.
Milyen volt Kim Jeong-hui?
A testalkata?
Nekem úgy rémlik, mindketten törékenyek voltak.
Ezek a képek az áldozatról készültek az incidens idején.
Emlékszik erre?
Nem túl súlyosak ezek a sérülések
ahhoz képest, hogy két nő mennyi ideig volt ott?
Igaza van.
De tudják,
egy büntetőeljárásban a legnehezebb megkérdőjelezni…
Mit?
Az orvosi diagnózist.
Ha belegondolunk,
a büntetőeljárásokban a legtöbb diagnózis
egy spekuláció, amit a beteg elmondása alapján írtak.
A laboreredmények nem támasztják alá objektíven a cselekményt.
Ezért vannak megkérdőjelezhető és kétértelmű részek,
de általában nehéz cáfolni.
Igen.
Most, hogy belegondolok, szerintem az orvos egy kissé elfogult volt.
Az orvos?
Aki az áldozat diagnózisát írta.
A tárgyalás után véletlenül olvastam
egy cikket, amit ő írt.
Az észak-koreai disszidensekről szólt. Hogy is mondjam?
Mintha elfogult lett volna velük szemben.
Emlékszik a cikk címére?
Egy pillanat, megnézem.
Itt van.
„Eljött hozzám egy koreai nő, akit észak-koreai disszidensek bántalmaztak.”
Erről az ügyről beszél.
Kicsit elszomorodtam, amikor elolvastam.
Az ügyben a vádlottak észak-koreai disszidensek voltak,
és arra gondoltam, miért pont egy ilyen ember írta azt a diagnózist.
Lee Sun-yeong lakása…
a másodikon van ugye?
Igen. Felmenjünk?
Menjünk!
A fenébe!
Átkozott ház!
Hová mész?
Hagyjál!
Young-woo, jól van?
Nem veheted el a pénzt!
Te szemét!
Ne cirkuszolj!
Hívnunk kell a rendőrséget.
- Nem bírom tovább. - Várjon!
Azt hiszem, valaki már telefonál.
Halló, rendőrség! A Dongbaek-gil 52-ből telefonálok.
Megőrülök, olyan hangosak az emeleten!
Gyorsan, küldjönenek valakit!
Állandóan ez megy.
Gyorsan!
Lee Sun-yeong asszony!
Gye Hyang-sim ügyvédei vagyunk.
Beszélni szeretnénk önnel.
Ha meghalok…
- Lee Sun-yeong! - …az a férfi lesz az oka.
Naponta törnek, zúznak.
Meghalok, úgy zakatol a szívem.
Ki akartam tenni őket mindenféle ürüggyel,
de sajnálom a feleségét, akit rendszeresen megver.
Mire észbe kaptam, már eltelt öt év!
Mindig ki szokta hívni ilyenkor a rendőrséget?
Igen.
Maga szerint hallgat rám az az asszonyverő szemétláda, amikor le akarom állítani?
De lenyugszik, amikor kijön a rendőrség.
Bár csak egy kis időre.
Akkor biztosan maga hívta ki a rendőrséget öt évvel ezelőtt is.
Hát persze!
Amikor felhívom az őrsöt, és megadom a címem,
már úgy küldik ide a rendőröket,
mintha csadzsangmjont hoznának.
Hol van Lee Sun-yeong? Találkozott vele?
Nem veszi fel.
Azt hiszi, szívesen mutatkozik,
amikor így elveri a férje?
Elegem van ebből.
Szerintem a főbérlő hívta a rendőrséget, amikor valami balhé volt.
Biztos van bejelentés a baleset előttről is.
Igaza van. Szerezzük meg a jelentéseket!
- Maga… - Young-woo!
Írjon, miután elküldte!
Rendben.
Te jó ég!
Mit gondol Jun-hóról?
- Tessék? - Mit gondol Jun-hóról mint férfiról?
Biztos rengeteg ideje van.
Szerintem Jun-ho tényleg kedveli magát, Choi ügyvédnő.
Mi?
A Hanbadában dolgozik.
Ügyvéd. Gyakran látja magát.
Ez maga lesz.
Mi az?
Nem kedveli Jun-hót, mert nem ügyvéd?
Jun-ho mondott rólam valamit?
Magának?
Hát…
együtt lakunk, sok mindenről beszélgetünk.
Kíváncsi?
Nem.
Ezért szeretnénk az áldozatot, Lee Sun-Yeongot beidézni tanúnak.
Bíró úr,
az áldozatot már öt évvel ezelőtt
kihallgatták.
Az áldozat beidézése szükségtelen és igazságtalan.
A vádlott elmenekült, aztán kénye-kedve szerint visszajött.
Milyen jogon rángatja ide az áldozatot?
Ez másodlagos…
Az embereknek alapvető joguk van az igazságos tárgyaláshoz.
A vádlott, aki elment és visszatért, tán nem koreai állampolgár?
- Az áldozat… - Egy pillanat!
Hova valósi a családja?
- Tessék? - Hova valósi? Mi a vezetékneve?
A tanjangi Woo családból származom.
Tanjang Cshungcshongbukdóban van, ugye?
De hova siet? Miért vár bele mások szavába?
Ez nem vall egy cshungcshongira.
- Hogyan? - Nem szép dolog félbeszakítani valakit.
Ne tegye!
Ebben a teremben, ahol én vagyok a levezető bíró,
tilos félbeszakítani a másikat.
Értem. Rendben.
Bíró úr, ha megengedi,
maga nem a pungszani Ryu család sarja?
Honnan tudta?
A pungszani Ryu család nagy múltú és gazdag,
Andong Hahoeban élnek, ugye?
Olyan benyomást kelt.
Valóban?
Az andongi Kim családból származom,
és mivel Pungszan Andong városához tartozik,
gyakorlatilag ugyanonnan származunk.
Igen, ez igaz.
Igen.
Jó napot!
Bíró úr, az áldozat, Lee Sun-yeong beidézése kapcsán…
Honnan származik a családja, ügyvédnő?
Bíró úr!
Épp most vágott a szavába, miközben beszélt.
Hogy mondta?
Ebben a teremben, ahol ön a levezető bíró,
tilos mások szavába vágni.
Tiltja a szabályzat.
A tárgyalás végéig az ügyvédeknek
fel kell emelniük a kezüket, ha mondanivalójuk van.
Az engedélyem nélkül nem beszélhetnek.
Parancsoljon!
Bíró úr, a vondzsui
Choi családból származom.
Choi Bo-yeon bíró, akivel egy emeleten van az irodája, szintén
a vondzsui Choi családból származik.
A bíró úr…
az édesapám.
Micsoda?
Maga Choi főbíró lánya?
- Igen. - Egek!
Choi főbíró régi munkatársam.
Néha még együtt is vacsorázunk.
Azt hallottam, hogy a fia orvos.
Látom, a lánya pedig ügyvéd.
Úgy tűnik, szépen nevelte a gyerekeit.
Irigylem.
Köszönöm.
Átadom az üdvözletét.
Rendben.
Te jó ég!
Miről is beszéltünk?
Az áldozat beidézéséről tárgyaltunk.
Igen. Legyen úgy!
Tessék?
Ha már lesz tárgyalás, csináljuk rendesen!
Valami baj van?
Hát…
Nem, uram.
Szóval igazam volt. Ő az.
Jól néznek ki együtt, nem?
Nagyon jó páros.
Maga szerint Jun-hónak tetszik Choi ügyvédnő?
Igaz, látom, nem iszik túl sok kávét.
Kávé helyett inkább…
Erről nem tud sokat, igaz?
Vajon ki lehet a másik felem?
A következő tanú az áldozat, Lee Sun-yeong.
Kérem a tanút, hogy fáradjon ki!
ÜGYVÉDEK, VÁDLOTT
ESKÜDTSZÉK
ÜGYÉSZ
„Esküszöm…
hogy az igazat, és csakis az igazat mondom,
és hamis tanúzás esetén
büntetésben részesülök.”
Ügyvédnő, megkezdheti a tanú kihallgatását!
Várjon!
Choi ügyvédnő, kezdje ön!
Micsoda?
Az esküdtszék együttérez az áldozattal. Szerintem nem kéne túl keménynek lennünk.
Choi ügyvédnő, menjen, és kérdezzen ki finoman!
Rendben.
Jó napot, Sun-yeong kisasszony!
Jó napot!
Tudom, hogy nehéz felidéznie, az öt évvel ezelőtti eseményeket,
de köszönöm, hogy ma tanúként itt van.
Sok zúzódást és sebet látok magán.
Hogyan sérült meg?
Tiltakozom!
Nem tartozik az ügyhöz.
Meddig fog még udvariaskodni?
Bíró úr, hadd kérdezzek még tőle!
Az üggyel kapcsolatos.
Az ügyvédnő releváns, hallgassuk tovább!
Elutasítom.
Elmondaná, hogyan sérült meg?
Nos…
Igen…
A férje…
ütötte meg?
Tiltakozom!
Ennek semmi köze az ügyhöz!
A rendőrség szerint két nappal az incidens előtt,
2017. november 6-án hívták a rendőrséget,
mivel a férje megverte.
Fontos, hogy különbséget tegyünk a vádlott által okozott sérülések
és a férje által okozott sérülések között.
Kérem, ellenőrizzük a tényeket!
Értem, amit mond, ügyvédnő.
Maradjunk annál a kérdésnél, hogy mi történt az incidens idején.
Ne kérdezze a jelenlegi sérülésekkel kapcsolatban!
Igen, uram.
Újra felteszem a kérdést.
Asszonyom, emlékszik, hogy 2017. november 6-án
kihívták a rendőröket?
Ha egy 2017-es esetről kérdez…
annak már öt éve volt.
Nem emlékszem.
Aznap a férje megütötte,
így az ön alatt lakó főbérlő kihívta a rendőrséget.
Itt van a rendőrségi jelentés. Nem emlékszik erre?
Nem emlékszem.
Hazugság!
A férjed kiverte belőled a józan eszed?
Mit csinál? Ne beszéljen!
Mint mondott a vádlott?
Mi nem vertük meg annyira.
Nem is lett volna rá időnk, mert megjött a rendőrség.
De nézzék ezt a szerencsétlent, a hátsó szándékait!
A férje megverte,
és az egészet rám akarja kenni!
Hazugság az egész!
Bíró úr!
A vádlott megsérti az áldozatot, gúnyt űz a bíróságból,
és nem tanúsít megbánást a bűntettei miatt.
Igen.
Értem.
Teljesen igaza van.
Bíró úr…
Előbb emelje fel a kezét!
Mi?
A tárgyaláson az ügyvédeknek fel kell tenniük a kezüket,
ha mondanivalójuk van.
Nem beszélhetünk, amíg a bíró nem ad engedélyt.
Miért?
Szerintem azért, mert a pungszani Ryu családból származik.
Mondja!
Igen.
Elnézést, bíró úr!
A vádlott nem ismeri a tárgyalás menetét, elvesztette az önuralmát,
meggondolatlanul beszélt.
Tarthatnánk egy kis szünetet, hogy a vádlott megnyugodhasson?
Ügyész úr, van kérdése a tanúhoz?
Nos…
Nincsen.
Nincs.
A tanú elmehet.
Nem engedem, hogy az áldozat és a vádlott
újra találkozzanak a tárgyalóteremben.
Tíz perc szünetet tartunk.
Álljanak fel!
Asszonyom!
Szedje össze magát!
Ne akadályozzon minket!
Ne akadályozzam?
Maga köntörfalazott,
én meg kimondtam a lényeget.
Kimondta, és nézze meg, mi történt!
Egy tárgyalásnak van egy rendje van egy formalitás.
Itt nincs piaci stílus.
Kérem, segítsen végigvinni a stratégiánkat!
Piaci stílus?
Ha ügyvéd csinálja, az stratégia, de ha én, akkor a piaci stílus?
Minek néz engem?
- Jung ügyvéd úr nem úgy értette. - Mit?
Az ő oldalára áll, mert maga is ügyvéd?
Azért álltam fel, mert nem nézhettem tétlenül.
A tárgyalás nem arra van, hogy levezesse a frusztrációját.
Hanem hogy csökkentsük a büntetését.
Gondoljon a lányára, aki árvaházban várja!
Ha látni akarja Ha-yunt,
hallgasson ránk!
Szép munka!
Állj!
Az orvos következik, ugye?
Igen.
Jól jönne, ha fenntartás nélkül elfogadná,
hogy a férj okozta a sérüléseket.
De ha mást mond, erélyesen fel kell lépnünk.
Hangsúlyozza, hogy a tanú elfogult az észak-koreai disszidensekkel szemben,
hogy hiteltelenítse!
Ezúttal…
Woo ügyvédnő menjen!
Mert…
kemény vagyok?
Igen. Mutassa meg, mit tud!
Jól van.
TANÚ
Itt a diagnózisa az öt évvel ezelőtti
sérülésekről, miután megvizsgálta az áldozatot.
Felolvasná az aláhúzott részt?
Igen.
„Tizennégy napon túl gyógyuló
nyakcsigolya ficam.
A testen lévő zúzódások a támadás következtében keletkeztek.
A hajtő és a fejbőr sérüléseit a hajtépés okozta.”
Ön mire következtet ezekből a sérülésekből?
Nos…
Az ott ülő vádlott és a tettestársa bántalmazta az áldozatot.
Így történt.
Ügyvédnő, kezdheti a keresztkérdéseket!
2017. november 6-án, két nappal az incidens előtt,
kihívták a rendőrséget, mert Lee asszonyt bántalmazta a férje.
A diagnózis felállításakor tudott erről?
Nem.
Tehát ön szerint elképzelhető, hogy Lee Sun-yeong sérüléseit
a férje okozhatta, és nem a vádlott?
Nem.
Szerintem akkor is a vádlott a hibás.
Miért?
Az elkövető neve nincs rajta egy sérülésen.
De a sérülések alapján meg tudható.
Mivel orvos vagyok.
Ezt hogy magyarázza az orvosi tények alapján?
Orvosként már elmondtam az orvosi véleményemet.
Mi mást tehetnék még,
ha azt kérik, hogy további orvosi tényekre alapozzam?
- Szorítsa sarokba! - Rendben.
2018 elején…
Ezt a cikket írta. Felolvasná hangosan a címét?
Tiltakozom!
Nem tartozik az ügyhöz.
- Folytassa! - A cikk első mondata:
„Eljött hozzám egy koreai nő, akit észak-koreai disszidensek bántalmaztak.”
A cikk közvetlenül említi az incidenst, ami azt jelenti, hogy a cikk releváns.
A tiltakozást elutasítom.
Ügyvédnő, folytassa!
Megkérem a tanút, hogy olvassa fel a cikk címét!
Bíró úr!
Beszélhetnénk másról?
Nem hajlandó tanúskodni?
Miért?
Miután ezt írtam, sok gyűlöletet zúdult rám, kritizáltak.
Kaptam gyűlölködő kommenteket, telefonhívásokat,
még fenyegető leveleket is.
Sajnos egyik sem jogosítja fel arra, hogy megtagadja a vallomástételt.
Olvassa fel a cikk címét!
„Az észak-koreai disszidensek bűnözői csoportokká váltak.”
A tanú azt állítja, hogy a koreai társadalomban, az észak koreai
disszidensek komoly problémát jelentenek,
és hogy ha a kormány, támogatást ad nekik a letelepedéshez,
akkor bűncselekményekre ösztönzi őket.
Így van?
Én…
Nos,
én nem vagyok elfogult. A statisztikák önmagukért beszélnek.
Tudják, mennyi bűnelkövető van az északi disszidensek között?
Nagyjából tíz százalékuk az.
Átlagosan több mint kétszer annyi, mint dél-koreai.
A visszaesők száma is az ötszöröse.
És azt mondják, az észak-koreai disszidensek nem bűnözők?
Tehát ha ránéz az áldozatra,
meg tudja állapítani, ki okozta a sérülést,
az észak-koreaiakról kialakított véleményétől függetlenül?
Mi?
Azt mondja,
a vádlott nagyobb bűnt követett el, mint az áldozat férje?
Mivel a férj dél-koreai,
a vádlott pedig disszidens.
Tiltakozom! Befolyásolás.
Helyt adok.
De mondja csak,
helyes egy átlagos dél-koreai férfit bántalmazóként feltűntetni,
csak hogy jót tegyünk az észak-koreai disszidensekkel?
Mi?
A tárgyalás közpénzből zajlik.
Az állampolgárokat kellene védeni, nem az észak-koreai disszidenst!
Nyugalom! Az esküdtek a mi oldalunkon állnak.
Tisztelem a véleményét,
de az észak-koreai disszidensek is dél-koreai állampolgárok.
Ezért tartjuk ezt a tárgyalást.
Hát igen…
Így van.
Maga eszik?
Elszúrta, de eszik?
Hogy tud enni, maga idióta?
- Mi ütött magába? Megőrült? - Maga őrült meg.
Van fogalma arról, mennyit dolgoztam, hogy a KOCS az ügyfelünk legyen?
A KOCS?
Igen, maga barom!
A Kiváló Orvosok Csoportja, a KOCS! De elszúrta!
Kwon Byeong-gilt úgy idézte be tanúnak, hogy nem tudta,
hogy a KOCS igazgatója?
Tudja, mit kaptam ezért az elnöküktől?
Nem.
Kwon Byeong-gil azt mondta, nem akar beszélni a cikkről.
De a Hanbada ügyvédei ragaszkodtak hozzá, hogy beszéljen róla!
Te jó ég!
Egek!
Azért csinálja mert ez közérdekű ügy?
Myeong-seok!
Hogy követhetett el egy ilyen tapasztalt ember ekkora hibát?
Hogyan veszíthetett el
egy milliárdokat érő ügyfelet egy szimpla közérdekű ügyben?
Jó, megértettem. Most már abbahagyhatja.
Az egyetlen ember,
akinek segítenie kéne nekem, inkább nekem árt!
Hihetetlen!
Egyedül én aggódom a cég miatt!
Sajnálom, hogy nem néztem utána a tanúnak.
Sajnálom, hogy miattam elvesztett egy milliárdokat érő ügyfelet.
Egy kezdőknek nem kell bocsánatot kérnie.
Az én hibám.
Az én hibám, és nagyon szégyellem magam.
Nem kéne különbséget tenni
„közérdekű”, vagy „észak-koreai disszidens-ügy” szerint.
Dolgozzunk keményen, akkor is,
ha nem ér milliárdokat!
Jól van.
Igen.
Rendben.
Fejezzék be az ebédet!
Most megyek, mert zavarban vagyok.
Hűha!
A KÖZREND MEGTEREMTÉSE
- Anya! - Ha-yun!
Anya!
Anya sajnálja!
Anya!
Anya sajnálja, Ha-yun.
Ha-yun!
Ügyes vagy!
Ügyes voltál.
Együk meg a kimbapot!
FEHÉR: 480, KÉK: 680
KIVÁLÓSÁGI DÍJ, ERŐFESZÍTÉS DÍJ, JUTALMAZÁS
CSALÁDI SPORTNAP ÁLMAINKKAL ÉS REMÉNYÜNKKEL
Tessék, Young-woo! Egyél gyümölcsöt!
Nem.
A fiam nagyon jóképű.
Young-woo! Fogd meg!
- Apa! - Igen?
Nekem miért nincs anyukám?
Szigorú az előírt büntetés a rablásnál okozott testi sértésért.
A gyilkosságnál minimum öt év.
Nincs értelme, hogy hét évet kapjon ezért.
Felül kéne bírálnunk a törvény alkotmányosságát.
Ha az Alkotmánybíróság alkotmányellenesnek ítéli,
Hyang-simet felmenthetik.
Ez már megtörtént párszor.
2001-ben, 2006-ban és 2016-ban.
És? Nem vált be?
Nem. Alkotmányosnak tekintették.
Az észak-koreai disszidens gyakorlatilag egy menekült, nem?
Nincs olyan törvény, ami kedvezne menekülteknek vagy a külföldieknek?
Nincs.
Biztos? Tényleg nincs semmi?
Semmi. És nem is lehetne.
Ezzel engedélyt adna a bűnözésre a menekülteknek vagy bevándorlóknak.
Akkor mit találjunk ki?
Young-woo, te egy zseni vagy.
Találj ki valamit!
Kissé erőltetett, de egy dolgot tudok.
Mi az?
Az észak-koreai törvény.
Észak-koreai?
Igen, Észak-Koreában is létezik rablás.
Az Észak-Koreai Büntető Törvénykönyv 288-ik cikkelye szerint,
„ha valaki személyes tulajdont sajátít el,
testi sértéssel vagy egészségi állapot veszélyeztetésével,
legfeljebb négy évre munkatáborba küldhető.”
De a Kim Il Sung
Egyetemi Kiadó Büntető Törvénykönyvében
az észak-koreai rablás a dél-koreaihoz képest
komolyabb támadást és fenyegetést jelent.
Olyan súlyos testi sértésről van szó,
amely azonnali halált
vagy súlyos sérülést okoz,
ha az áldozat nem teljesíti a bűnöző kérését.
Ha a támadás és fenyegetés nem felel meg ennek,
akkor nem beszélhetünk rablásról,
és az eset lopásnak minősül.
Lopásnak?
„Az Észak-koreai Btk. 284-es cikkelye.”
„Magántulajdon lopásának bűne.”
„Aki személyes tulajdont lop el,
az legfeljebb egyéves munkatáborra ítélhető.”
Bíró úr, kérem, összpontosítson az ítéletre!
A rablás büntetési tétele
maximum négy év egy munkatáborban.
Más szóval maximum négy év elzárás.
De személyes tulajdon ellopásáért
maximum egy év munkatábor jár.
Dél-Koreában ez legfeljebb
egyéves közmunkának minősül.
Ne oktasson ki az észak-koreai törvényekből!
Mit akar ezzel mondani?
A vádlott jobban tudja az észak-koreai
törvényt, mint a dél-koreaiakat.
A vádlott csak a pénzt akarta visszaszerezni, amivel tartoztak neki.
Nem rabolni mentek, nem akarták az áldozatot korlátozni.
Ezenfelül a vádlott nem gondolta,
hogy életfogytiglant
vagy minimum hét év börtönt kaphat a tettei miatt.
Mert Észak-Koreában
a vádlott tettei nem elegendőek a rablás megállapításához.
Az ügyvédek azzal érvelnek, hogy a vádlott úgy tudta,
hogy a tette Észak-Koreában nem rablás,
ezért nem akart rabolni.
Ezt akarja mondani?
Bíró úr, sosem hallottam még ilyen logikai okfejtést.
Valóban példátlan.
De talán meg kéne vizsgálnunk.
Asszonyom!
Azt gondolta, a tette nem minősül rablásnak,
mert az észak-koreai törvényeket jobban ismeri?
Nos…
Igen.
Valóban?
Mit tett volna, ha az áldozat nem adja oda a pénzt?
Nem akarta mindenáron, akár erőszakkal is megszerezni?
Bíró úr…
Bíró úr!
Szólna a vádlottnak,
hogy nem muszáj vallomást tennie?
Természetesen.
Asszonyom, ne válaszoljon!
De igazságos tárgyalást szeretnék.
Asszonyom, válaszolna?
Azért mentem oda, hogy visszakapjam
a pénzt mindenáron.
Az az én pénzem volt.
Igen.
Nos…
Mit gondol arról, amit az ügyvédek állítanak?
Tényleg csak annyira akarták megfenyegetni az áldozatot,
hogy az észak-koreai törvények szerint ne minősüljön rablásnak?
Nem tudom.
Őszintén szólva
nem ismerem az észak-koreai törvényeket.
Értem.
Ez minden.
A védelem visszavonul.
Az esküdtek vonuljanak vissza tanácskozni!
Utána hozok ítéletet.
Álljanak fel!
Visszamegyek az irodába. Velem jönnek?
Megvárom az ítéletet.
Én is.
Jól van.
Maradjanak itt a vádlottal a végéig!
Az eredménytől függetlenül maguk mindent megtettek.
Ügyvéd elvtársak!
Miért lógatják az orrukat?
Nem szó szerint értette.
Elnézést!
Miért kér elnézést?
Ezek szerint…
már eldőlt,
hogy börtönbe kerülök?
Nem. Pihenjen! Találkozunk az ítélethirdetésnél!
Erre!
Van valami, amit még nem próbáltuk ki.
A törvény alkotmányossága.
Mi?
Azt mondtad, már próbálkoztak vele,
de alkotmányosnak mondták ki.
Várj!
Young-woo!
Hé!
Hová mész?
Az esküdtek tanácskoznak. Mit lehet ilyenkor tenni?
Még nem hozták meg az ítéletet.
Akkor kérvényezzük a folytatást!
Menjünk a bíróhoz!
Engedély nélkül nem lehet bemenni hozzá.
Kérhetünk engedélyt.
Nem adnak csak úgy.
Bírói engedély kell hozzá.
Szerinted adna rá engedélyt?
Hé!
Jó napot! Ügyvédek vagyunk. Szeretnénk bemenni az egyik bíróhoz.
- Kihez? - Ryu…
Choi Bo-yeon főbíróhoz a nyolcadikon.
Mi a látogatása célja?
Várja magukat?
Személyes ügyben jöttem.
Choi Bo-yeon bíró az édesapám.
Ő a kollégám, egy ügyet intézünk.
Egy pillanat.
A portás vagyok.
Egy hölgy, aki állítólag Choi bíró lánya, látogatóba jött,
és tudni szeretném, hogy várják-e.
Hogy hívják?
Choi Su-yeon.
Choi Su-yeon ügyvédnő.
Igen. Rendben.
Írja be a nevét és a látogatása célját, és bemehetnek!
KOREAI LEGFELSŐBB BÍRÓSÁG
Tudod, mire valók ezek?
Arra, hogy ne jöhessünk be.
Hogy ne beszélhessenek a bíróval a tárgyalótermen kívül.
Nem azon kívül akarunk beszélni a bíróval.
Csak szeretnénk új meghallgatást.
Vajon az ügyész is így látja?
Hihetetlen, hogy spontán Woo Young-woo rábeszélt.
Elnézést!
Ryu Myeong-ha bíróhoz jöttünk.
Ki maga?
Mi ez az egész?
Hogy jutottottak be?
Bíró úr! A meghallgatás megismétlését szeretnénk kérni.
Az esküdtek már tanácskoznak.
Igen. De muszáj volt idejönnünk,
bár tudtuk, hogy ez udvariatlanság.
Késő kérvényt beadni, hogy kérvényezzük a meghallgatást.
Nem.
Ha nem elégedettek, fellebbezzenek!
Mi az?
A vádlott végül nem kapta meg a pénzt az áldozattól.
Alkotmányellenes a tárgyalás a rablásból eredő testi sértés miatt.
Kérem, hadd ismételjük meg a meghallgatást!
A rablásból eredő sérülés nem jelenti azt, hogy rablás történt.
A vád alapján,
feltehető, hogy megpróbált sérülést okozni.
Nem lehetne ezt másképpen értelmezni?
A rablásból eredő sérülés kísérlete kedvezőbb a vádlottnak,
mint a rablásból eredő sérülés.
A Btk. tiltja a törvény szűkített értelmezését,
amely ok nélkül kedvez a vádlottnak.
Azért akar tárgyalást, mert nem akarja feladni?
Azt mondja, hogy a kis lépések nem vezetnek sehova?
Azt állította, hogy az áldozat sérüléseit nem a vádlott okozta.
Majd jött az észak-koreai törvényekkel, hogy nem volt szándékos a rablás.
Most alkotmányellenes, ha a vádlottat
betörésből eredő sérülés miatt ítélik el, mert nem szerzett pénzt?
Ez valami vicc?
A fenébe!
RYU MYEONG-HA FŐBÍRÓ
Megértem, hogy fiatal ügyvédekként szenvedélyesek.
Ugyanakkor
megvan a helye és az ideje a szenvedélynek.
Nem azért van, mert fiatalok vagyunk.
Hanem azért, mert Gye Hyang-sim nagyszerű anya.
Olyan, mint egy bálna.
Micsoda?
Gye Hyang-sim nem racionális, a saját feje után megy.
Úgy tűnik, még most sem érti teljesen, hogy mi rosszat tett.
De Gye Hyang-sim úgy döntött, öt évig szökevény lesz,
hogy ne hagyja el a gyermekét.
Az anyai ösztön nem ok a büntetés enyhítésére,
de gondoljon bele egy csodás anya helyzetébe,
aki úgy hitte, fel kell nevelnie a lányát, mielőtt börtönbe megy,
hogy elég idős legyen, hogy emlékezzen az anyjára,
miután kiengedték.
Ezt a bíróság dönti el.
Ezt nem hallgatom tovább, és nem befolyásol az ítéletben.
Az új meghallgatást sem engedélyezem.
Ha nem távoznak azonnal, kivezettetem önöket.
A bálnavadászat során először a kicsiket ölik meg.
Szigonyt vetnek a gyenge borjúra,
és ahogy a kicsi a fájdalmasan úszkál,
az anyja végig mellette marad.
Nem hagyhatja magára a szenvedő gyermekét.
Ekkor
a második szigonyt az anyára vetik,
aki az igazi célpont.
Emberek…
A bálnák intelligensek.
Valószínűleg tudta, hogy ő is meghal, ha nem hagyja el a gyermekét.
De sosem tenné.
Ha bálna lennék,
nem hagyott volna el az édesanyám?
Álljanak fel!
Üljenek le!
Az esküdtek befejezték a tanácskozást?
Ideadná az írásos ítéletet?
Bejelentem az esküdtszék döntését.
Ami a vádakat illeti:
a hét esküdt egyhangú döntésének eredménye: bűnös.
Az ítélet:
a hét esküdt egyhangú döntésének eredményének alapján:
négy év börtön.
Köszönöm az esküdtszék munkáját!
A bíróság nagyrabecsüli az esküdtszék döntését.
Következzen az ítélet!
Álljanak fel!
Hivatalos elbírálás.
A vádlottat egy év és kilenc hónap börtönre ítéljük.
De az ítéletet három évre
felfüggesztjük az ítélet napjától számítva.
A bíróság elrendeli a vádlott feltételes szabadlábra bocsátását
és 80 óra közmunkát.
Miről beszél?
Feltételes szabadláb!
Mi?
Feltételes…
A vádlott összejátszott
a bűntársával, és megfenyegette az áldozatot
azzal a szándékkal, hogy erőszakkal elveszi a tulajdonát.
Az áldozat félelmét tekintetbe véve
és hogy a vádlott tárgyalás nélkül elmenekült a bűntett után,
komoly büntetést kell kiszabnunk a vádlottra.
De figyelembe véve,
hogy a vádlott nem volt tisztában a dél-koreai törvényekkel,
és büntetlen előéletű észak-koreai disszidens,
és legfőképp…
öt év után most először
bevallotta a bűntettet
annak tudatában, hogy elítélhetik.
A bíróság figyelembe veszi ezeket a különleges körülményeket.
Tényleg!
Vallomást tett.
Igen, bevallotta.
Úgy van.
Olyan jogszabályok, amelyek előnyösebbek vagy hátrányosak a vádlottnak…
Nem figyeltünk, és elfelejtettük, hogy Hyang-sim vallomást tett.
A vallomás enyhítő körülmény. Hihetetlen, hogy elfelejtettük.
Idióták vagyunk.
Talán a bíró az okosabb.
Egy veterán bölcsessége.
„Egy veterán bölcsessége.”
Az esküdtszéki tárgyaláson,
a büntetőügyekre vonatkozó törvény alapján,
a döntés a hivatalos elbírálás.
Köszönöm.
Anya, tedd azt le!
Ezt nézd! Hát nem szép?
Jaj, ez túl rövid nekem! Próbáld fel te!
- Anya, próbáld fel! - Jól áll.
Most az egyszer!
Nem, ez túl drága.
Na, majd én megveszem!
A fiatalabb generációt céloztuk meg,
ezért több vásárlónk is a lányukkal jön.
Értem.
Magának van lánya?
Nem, csak egy fiam van.
Értem.
Akkor biztos irigykedik, ha lát egy anyát a lányával vásárolni.
Még nem késő, hogy lánya is legyen.
Csak állj mellettem, és figyelj!
Nagyon drága ezt a márkát teljes áron megvenni.
Ha lemaradok a kiárusításról, nem tudom megvenni.
Mi az?
- Te is vegyél egyet! - Nem kell.
Vegyél egy táskát! Ne használd mindennap ugyanazt!
Nem szeretem az áruházakat.
Most már fogod.
De izgalmas!
Mit csinálsz?
Menjünk!
Megint?
- Még meg kell néznem valamit. - Menjünk haza!
Miért?
Kettéosztja a várost, elszigeteli az oldalakat.
Ez a környék nem tűnhet csak úgy el.
Ez mind a Haengbok-róról van?
Tae Su-mi ügyvéd, igaz?
- Miért van itt maga a király? - „A király”?
- Szerintem tetszel Jun-hónak. - Engem nem könnyű szeretni.
- Őrülten kalapál a szíved? - Régebben kalapált.
Totál odavagy érte!
Tudni akarom, hogy tetszik-e nekem.
A feliratot fordította: Usztics Anna