EN NETFLIX-SERIE
-Hva heter du? -Gye Hyang-sim.
Det er "Gye", ikke "Gae".
GUREUM BARNEHJEM
Hva heter datteren din?
Gye Ha-yun.
Er ikke navnet hennes elegant?
Jeg valgte Ha-yun fordi de sa det var et populært navn i Korea.
Etternavnet hennes er rart,
så jeg ville ikke at fornavnet hennes skulle skille seg ut.
Er hun ikke tung? Skal vi legge henne på sofaen?
Nei.
Det går bra.
Jeg holder henne.
Hun sover tungt selv om det er midt på dagen.
Jeg ga henne medisin.
Medisin? Til datteren din?
Hvis hun er våken,
vil hun prøve å bli hos meg.
Jeg skjønner.
Hva er adressen din?
Jeg forlater ikke Ha-yun.
Ikke adopter henne bort.
Jeg kommer tilbake for henne.
Greit.
-Men først trenger vi en adresse -Tar du lett på det jeg sier?
Jeg forlater ikke Ha-yun.
Hun er her kun midlertidig.
Jeg må kanskje i arbeidsleir.
Arbeidsleir?
Jeg mener fengsel.
Fengsel.
Er du tilfeldigvis en avhopper fra Nord-Korea?
Ikke diskriminer Ha-yun fordi hun er datteren til en avhopper
eller vær slem mot henne fordi jeg er kriminell.
Jeg kommer tilbake for henne, samme hva.
Greit.
Mamma!
-Mamma! -Du kan ikke gå alene.
-Mamma! -Du kan ikke gå.
Mamma!
-Ha-yun. -Mamma!
-Mamma
kommer tilbake snart.
Mamma, ikke dra!
Mamma!
SAK 6 OM JEG VAR EN HVAL…
Akkurat.
-Ja? -Advokat Jung, du ringte meg?
Ja. Advokat Choi har en sak som har offentlig interesse.
Nordkoreansk avhopper tiltalt for skader under ran.
"Nordkoreansk avhopper tiltalt for skader under ran."
Sånn jeg ser det, er det ikke mye du kan gjøre.
Men hvordan skal jeg si det? Advokat Choi er veldig lidenskapelig.
Hun har visst mye medfølelse med den tiltalte.
Så jeg tenkte du kunne ta saken med henne
og roe henne ned litt.
Roe henne ned?
Ja, ro ned advokat Choi så hun ikke behandler saken emosjonelt.
Sånn.
Rolig.
-Rolig. -Ja, sånn.
-Rolig. -Rolig.
Få henne til å slappe av. Rolig…
Greit, gå.
-Rolig… -Ro henne ned.
Rolig.
Kom inn.
Vel…
Dro du ikke hjem i går?
"Dro hjem"? Hva betyr det?
Er det som å ha et liv etter jobb?
Det som kun eksisterer i fantasien og ikke i virkeligheten?
Vel…
Hva med deg? Har ikke du mye å gjøre?
Mye å gjøre?
Jo.
Jeg har vondt i håndleddene etter å ha skrevet i over ti timer i går.
Jeg har allerede Aspergers syndrom.
Men hvis dette fortsetter, får jeg nok karpaltunnelsyndrom også.
Jeg begynte å gro hvite nesehår av søvnmangel.
Jeg er interessert i saken du ble tildelt.
Avhopperen fra Nord-Korea tiltalt for skade under ran.
Hva? Hyang-sim-saken?
Hyang-sim?
Den tiltalte heter Gye Hyang-sim.
Jeg har møtt henne én gang, og hun er veldig kul.
Som en tøff storesøster.
Advokat Jung mener du er for engasjert i saken.
At du har for mye medfølelse med den tiltalte.
-Seriøst? -Ja.
Han ba meg roe deg ned.
Rolig.
Young-woo. Har du vært i fengsel?
Nei. Ikke ennå.
Kjapp deg og skaff besøkstid. La oss dra og møte Hyang-sim.
Herlighet.
Advokat Choi.
Hvordan har du hatt det?
Dette er advokat Woo.
Vi skal jobbe sammen på saken.
Hallo, jeg er Woo Young-woo fra Hanbada advokatfirma.
Både forlengs og baklengs er det Woo Young-woo.
Kajakk, gjerning, kranbil, middag, racerbil, Woo Young-woo.
Akkurat.
Woo Hyang-woo?
Hva?
-Nei. -Hva om vi
setter oss først?
Ok.
Hvordan går det her inne? Det er nok tøft.
Her inne?
De mater meg og gir meg tak over hodet.
Det er som et hotell.
Jeg savner bare datteren min.
Det er bare litt hjerteskjærende.
Ms. Gye, jeg hørte du var en nordkoreansk avhopper,
men hvorfor bruker du ikke dialekten?
Kamerat Woo Hyang-woo.
Hvorfor spør du om det? Det er en stund siden jeg hoppet av.
Herregud! Fengsler i Sør-Joseon ser ut som hoteller!
Må jeg snakke sånn for å være avhopper?
Greit, beklager.
Skal vi snakke om saken?
La oss begynne fra begynnelsen siden advokat Woo er her.
Kjente du offeret, Lee Sun-yeong, før hendelsen?
Nei. Lee Sun-yeong er ikke en avhopper fra Nord-Korea,
og det var ingen grunn til at vi skulle møtes.
Dagen jeg dro for å hente pengene var første møte.
Mamma fortalte meg om henne.
Mamma?
Snakker du om avhopperkontakt Choi Yeong-hui?
Hun er ikke min ekte mor, hun er fostermoren min.
Vi kaller henne bare mamma.
Hvis bare mamma hadde betalt tilbake pengene hun lånte.
La meg oppsummere.
For fem år siden
ba du "mamma", Choi Yeong-hui, en avhopperkontakt fra Nord-Korea,
om ti millioner won hun hadde lånt av deg.
I stedet for å betale tilbake direkte,
sa Choi Yeong-hui at Lee Sun-yeong skyldte henne penger,
og at du kunne få dem fra henne i stedet.
Ja.
Pengene hun skyldte mamma, ble overført til meg og Jeong-hui.
Jeong-hui?
Ms. Kim Jeong-hui, din medskyldige?
Kamerat Woo Hyang-woo.
Er det for mange involvert for deg?
Nei.
Du var venn med Ms. Kim Jeong-hui, var du ikke?
Vi er ikke egentlig venner.
Vi ble kjent gjennom mamma.
Så jeg kaller henne bare en venn.
Hun er også avhopper og er like gammel som meg.
Skulle du dele pengene du fikk fra Lee Sun-yeong med henne?
Ja. Men ville Lee Sun-yeong
bare gi oss pengene hun ikke hadde gitt til mamma?
Om vi ville hindre henne i å lyve om pengene,
kunne vi ikke se ut som noen hun kunne utnytte.
Herlighet, hun låser ikke engang døren.
Er hun ikke redd?
Hun er modig.
Jeong-hui, vær på vakt.
Hun gir oss ikke pengene så lett.
Hun betalte ikke tilbake mamma, så hun er helt klart tøff.
Snakk for deg selv. Du er altfor grei.
Ingen på den koreanske halvøya er så tøff som meg.
Kom igjen.
Ta én, du også.
Lee Sun-yeong!
Kom ut med en gang!
Kom ut!
Hvor er du?
Du…
Gi oss mammas penger!
-Hvilke penger? -"Hvilke penger?"
Du tok ti millioner won fra mamma uten å betale tilbake.
Du…
Hvor har du gjemt pengene?
Er de der inne?
Nei.
La det gå denne ene gangen. Jeg er i en vanskelig situasjon.
Hei!
Din tjuvradd! Tror du situasjonen vår er noe bedre?
Flytt deg!
Nei, ikke gjør det!
Slipp!
Nei. Ikke gjør det.
Hva gjør du?
Hei, slipp!
Slipp meg!
-Helsike. -Hei!
Lee Sun-yeong, bare gi meg pengene!
Herregud, det er så høylytt. Jeg har fått nok.
Hallo? Er dette politiet?
-Jeg har ikke pengene! -Dette er 52 Dongbaek-gil.
De ovenpå bråker igjen!
Jeg får ikke sove. Skynd dere.
Herregud.
Slipp!
Politiet kom fordi husverten som bodde under offeret, rapporterte det.
Så du og Ms. Kim Jeong-hui ble arrestert på stedet, ikke sant?
Vi banket henne ikke så mye.
Men politiet så knust glass,
en pinne på gulvet og en murstein,
så det må ha sett alvorlig ut.
På det tidspunktet søkte du om rettssak med Ms. Kim Jeong-hui.
Ms. Kim Jeong-hui dukket opp
og fikk fire år for skade under ran,
men du flyktet før rettssaken.
Hvorfor gjorde du det?
Fire år…
Da er vel Jeong-hui ute allerede.
Ja, sannsynligvis.
Hvorfor stakk du av?
Jeong-hui har ikke barn.
Men jeg har en datter.
Ha-yun var kun tre år gammel.
Om jeg ble sendt til arbeidsleiren, hadde hun blitt forlatt.
Jeg er avhopper fra Nord-Korea,
så vi har ingen andre.
Mamma er ikke moren min.
Og vennen min er ikke en ekte venn.
Faren til Ha-yun døde i en bilulykke kort tid etter hun ble født.
Uten meg hadde det ikke vært noen til å ta vare på datteren min.
Hva med nå?
Hvor er Ha-yun nå?
Jeg forlot henne på et barnehjem.
Så dro jeg til politistasjonen.
Kunne du ikke ha forlatt henne på et barnehjem for fem år siden?
Hadde jeg forlatt henne da, hadde hun glemt meg
fordi hun var for liten.
Hun er åtte nå, så når jeg henter henne,
husker hun moren sin.
Rømte du for å oppdra henne til hun ble gammel nok
til å huske moren sin?
Ja.
Og nå må Ha-yun på skolen,
så hun lever ikke som datteren til en rømling.
Det er bare rett at jeg får straffen unnagjort.
Som en hvalmor.
Hva?
Hvalmødre er kjent for sin hengivenhet.
Det må de være.
Det er ikke mange trygge steder i havet for babyer.
Hvordan har du klart deg etter at du stakk av?
Du har jo ikke fått noen støtte på de fem årene,
og jobb er ikke enkelt å få.
Jeg vasket på et motell
og fikk et rom der som jeg delte med Ha-yun.
Jeg har dårlig samvittighet
når jeg tenker på det.
Andre barn går i barnehage
og til dagmamma.
Men Ha-yun var fanget på et motellrom hele dagen
fordi jeg var moren hennes.
Hun var nok lykkelig siden hun var med moren sin.
Tror du det?
Tror du hun var det?
Ja, det var hun nok.
Jeg lurte på noe,
om jeg får fire år som Jeong-hui fikk,
kan du komme og besøke meg én gang?
Du er nok opptatt,
men bare én gang med Ha-yun.
Ikke vær tåpelig! Det blir ingen dom på fire år.
Ms. Gye Hyang-sim må få betinget dom!
Vi vil gjøre alt i vår makt for å skaffe den tiltalte betinget dom.
Det var lidenskapelig.
Har tiltalte en slags uimotståelig sjarm?
Det virker som om alle hun møter, blir veldig lidenskapelige.
Hva skjedde med "rolig"-oppdraget ditt?
For en advokat
er denne anklagen like vanskelig å forsvare som drap.
Vet dere hvorfor?
-Fordi strafferammen er høy? -Korrekt.
Hva er strafferammen for skade under ran?
Livstid eller minst sju år i fengsel.
La meg gjenta, minst sju år.
Hvor mye kan straffen reduseres av dommeren?
Formildende straffereduksjon må være innenfor strafferammen,
med en fast dom begrenset til halvparten av soningstiden,
så minst tre år og seks måneder.
Men for å få en betinget dom, må straffen være på mindre enn tre år.
Så dere må både finne grunner for formildende omstendigheter
og straffereduksjon for å få straffen redusert enda mer,
ellers får dere ikke en betinget dom.
Derfor sies det at skade under ran alltid fører til fengselsstraff.
I tillegg stakk den tiltalte av.
Det kan føre til enda strengere straff.
Greit.
Denne saken er merkelig.
Vi har ikke begynt, men svarene er der allerede.
Som om den tiltalte allerede har hatt rettssak.
Fordi det var en medskyldig?
Ja.
Ms. Gye Hyang-sim og Ms. Kim Jeong-hui har nesten identiske problemer.
Ved å bli dømt først, har Ms. Kim Jeong-hui
sagt alt som kan sies,
og alt som kunne avvises, er avvist.
Og svaret
var en dom på fire år.
Ms. Gye Hyang-sim vitnet at hun kun holdt fast i offerets klær
og slo henne et par ganger.
Hva om vi påstår at det ikke kan ses på som legemsbeskadigelse?
Her. Offeret var stygt skadet. Hva snakker du om?
Men sir,
skadene er for alvorlige til at det kan stemme.
Tiltalte er spinkel.
Den medskyldige er kanskje litt større,
men dette var to kvinner som slo henne kun med hendene.
Og de ble arrestert av politiet ikke lenge etter at de kom dit.
De hadde ikke hatt tid til å forårsake så alvorlige skader.
Greit. Vi bør vel se nærmere på hva som skjedde.
Ja. Og vi vil møte advokaten som forsvarte Ms. Kim Jeong-hui.
Det kan være noe de gikk glipp av under den forrige rettssaken.
Det er ingen dårlig idé,
men tid er en advokats viktigste ressurs.
Finn en balansegang så dere ikke bruker for mye tid på én sak.
-Greit. -Jeg forstår.
Ro henne ned.
Greit.
Hei, Min-woo.
La meg fortelle deg en historie.
Det er en person.
Og jeg tror jeg får
vedkommende til å tro
at jeg ikke liker dem.
Når du faktisk liker dem?
Ja.
Hva er problemet? Bare fortell dem hva du føler.
Men
det er ikke så enkelt.
Hvorfor ikke?
Er det en kontorromanse?
Hei.
Hva er du bekymret for? Du er den mest populære fyren på Hanbada.
Jun-ho. Bare gi dem et nummer.
Nummer én, to og tre.
-Og date dem i rekkefølge. -Du snakker tull.
Glem det.
Jeg snakker ikke til deg. Gi meg flasken.
-Er vedkommende en advokat? -Hei.
Har det noe å si?
Det er bare noen
jeg treffer ofte.
Herregud! Jobber hun med søksmål?
Bevares, la meg se.
Det kan ikke være Woo Young-woo.
Herregud! Jeg ba deg glemme det.
Du…
Vet du hva?
Du er en idiot.
Du er en idiot som kun fokuserer på hvem.
Glem det. Bare legg deg.
Jeg prøver bare å hjelpe deg.
Men jeg kan bare hjelpe om jeg vet hvem det er.
Fortell meg det.
Jun-ho.
Jeg vet faktisk alt.
Jeg ser hva som skjer.
Choi…
Du hørte dommeren, ja? Du må komme tilbake om to uker.
-Ja. -Ok.
Kan jeg få litt småpenger? Jeg har ikke penger til å dra hjem.
På'n igjen.
Du har ikke et hjem, så hvorfor trenger du penger?
Gå.
Advokat Kwon Ju-ho?
Choi Su-yeon. Jeg kontaktet deg.
Dette er advokat Woo Young-woo.
Hanbada?
Ja, jeg kontaktet deg grunnet en sak du hadde for fem år siden.
Saken til Ms. Gye Hyang-sim og Ms. Kim Jeong-hui.
Jeg har en rettssak til. Kan vi snakke på vei dit?
Ja.
Har Ms. Gye Hyang-sim dukket opp?
Hun stakk jo av uten å stilles for retten.
Ja, det stemmer.
Men jeg vet ikke om jeg kan hjelpe dere.
Saken er fem år gammel, så jeg husker ikke så mye.
Dessuten tar offentlige forsvarere så mange saker
at det av og til føles som vi bare prøver å få dem avsluttet.
Føler du ikke at du kan ha oversett noe, da?
Kanskje det var noe du ville sjekke
eller ting du måtte ignorere.
Jeg er ikke sikker.
Ms. Gye Hyang-sim er ikke stor.
Hva med Ms. Kim Jeong-hui?
Størrelsen hennes?
Så vidt jeg husker, var de begge små.
Dette er bilder som ble tatt etter hendelsen.
Husker du dem?
Er ikke disse skadene for alvorlige
til å komme fra to små kvinner på så kort tid?
Du har rett.
Men du vet nok
at det vanskeligste å snu på i en straffesak er…
Er?
Diagnose fra en lege.
Men om man tenker på det,
er de fleste diagnosene som brukes i rettssaker
kliniske spekulasjoner basert på hva pasienten sier.
Ikke mange har objektive testresultater som støtter påstandene.
Så det finnes naturligvis tvilsomme og tvetydige tilfeller,
men det er vanskelig å motbevise.
Å ja.
Nå som jeg tenker over det, tror jeg legen var litt partisk.
Legen?
Legen som skrev diagnosen for offeret.
Jeg leste avisen en stund etter rettssaken,
og så tilfeldigvis en artikkel av ham.
Den handlet om avhoppere fra Nord-Korea. Hvordan skal jeg si det?
Det virket som om han ikke likte avhoppere fra Nord-Korea.
Husker du tittelen på artikkelen?
La meg sjekke.
Her er den.
"En koreansk kvinne som ble angrepet av avhoppere kom for å se meg."
Han snakker om saken.
Jeg ble litt bitter da jeg leste det.
Det var en sak der de tiltalte var avhoppere fra Nord-Korea,
og jeg tenkte: "Hvorfor måtte det være én som ham som ga diagnosen?"
Lee Sun-yeong bor…
Lee Sun-yeong bor i andre etasje, ikke sant?
Ja, skal vi gå opp?
Ja.
Helvete.
Denne jævla familien.
Hvor skal du?
Slipp.
Slipp!
Young-woo, går det bra?
Du kan ikke ta pengene!
Din drittunge.
Ikke vær så dramatisk.
Vi må ringe politiet.
-Jeg takler ikke dette lenger. -Vent litt.
Jeg tror noen allerede ringer.
Er det politiet? Dette er 52 Dongbaek-gil.
Jeg holder på å bli gal av bråket der oppe!
Send noen hit fort.
Det skjer altfor ofte.
Fort!
Ms. Lee Sun-yeong.
Vi er advokater som representerer Ms. Gye Hyang-sim.
Vi vil snakke med deg.
Om jeg dør tidlig,
-Ms. Lee Sun-yeong. -er det grunnet mannen ovenpå.
Ødelegger, knuser og kaster ting hver dag.
Hjertet mitt skjelver, jeg kan dø når som helst.
Jeg vil gjerne kaste dem ut,
men jeg synes synd på kona som får bank.
Og plutselig har det gått fem slitsomme år!
Ringer du politiet hver gang de oppfører seg sånn?
Ja.
Tror du konebanker-slampen hører på meg når jeg prøver å stoppe ham?
Men han roer seg når politiet kommer.
Selv om det kun er for en liten stund.
Da ringte du nok politiet for fem år siden også.
Selvsagt!
Når jeg gir dem adressen min nå,
sender de betjenter til meg
som om de leverer jjajangmyeon på døren.
Hvor er Lee Sun-yeong? Møtte du henne?
Nei, ingen svarer.
Herregud, tror dere hun vil vise ansiktet sitt
når hun blir banket opp av mannen sånn?
Jeg er så lei av dette.
Jeg tror husverten har ringt politiet hver gang det var bråk.
Har de ikke rapport fra den hendelsen da?
Jo. Vi bør få tak i rapporten.
-Er du… -Young-woo.
Send melding når du har gjort det.
Greit.
Herlighet.
Hva synes du om Jun-ho?
-Hva? -Hva synes du om Jun-ho som mann?
Du må ha mye fritid om dagen.
Jeg tror personen Jun-ho liker, er deg.
Hva?
Jobber på Hanbada,
advokat på søksmålsteamet, og noen han treffer ofte.
Det er Choi Su-yeon.
Hvordan det?
Liker du ikke Jun-ho fordi han ikke er advokat?
Sa Jun-ho noe om meg?
Til deg?
Jeg mener,
vi bor sammen, så vi snakker om mye sammen.
Er du nysgjerrig?
Nei.
Derfor vil vi gjerne innkalle offeret, Lee Sun-yeong, som vitne.
Ærede dommer,
offeret ble kryssforhørt under rettssaken for fem år siden.
Å nok en gang be offeret vitne er unødvendig og urettferdig.
Tiltalte stakk av og kom tilbake når hun følte for det.
Hvilken rett har hun til å tvinge offeret til å komme?
Det er underordnet…
Folk har rett til en rettferdig rettssak.
Er ikke tiltalte som flyktet også en koreansk borger?
-Offeret… -Et øyeblikk.
Hvor kommer familien din fra?
-Unnskyld? -Familien din. Etternavnet ditt.
Akkurat. Det er Woo fra Danyang.
Danyang er i Chungcheongbuk-do, ikke sant?
Hvorfor har du det så travelt at du avbryter andre?
Det er ulikt folk fra Chungcheong-do.
-Unnskyld? -Det er ufint å avbryte folk.
Ikke gjør det.
I denne rettssalen, der jeg er dommer,
er det forbudt å avbryte andre.
Akkurat. Ok.
Ærede dommer, med all respekt,
er ikke familien din Ryu-familien fra Pungsan?
Hvordan visste du det?
Ryu-familien har lang og rik historie.
Den kommer fra landsbyen Andong Hahoe, ikke sant?
Du gir bare det inntrykket.
Sier du det?
Jeg er fra familien Kim fra Andong,
og Pungsan er jo stort sett en del av Andong by,
så vi er fra samme hjemby.
Ja, det er sant.
Ja.
Hyggelig å møte deg.
Ja, hyggelig.
Ærede dommer, angående innkallelse av offeret som vitne…
Hva er familiebakgrunnen din, advokat?
Ærede dommer.
Du avbrøt noen mens hun snakket.
Unnskyld meg?
I denne rettssalen, der du er dommer,
er det forbudt å avbryte folk.
Det er imot reglene.
Fra nå av og til rettssaken er over,
må advokatene rekke opp hånden hvis de har noe å si.
Dere kan ikke snakke uten min tillatelse.
Hva er det?
Ærede dommer, familien min
er Choi-familien fra Wonju.
Dommer Choi Bo-yeon, som har kontor i samme etasje som deg,
kommer også fra Choi-familien.
Det
er faren min.
Hva?
Er du datteren til dommer Choi?
-Ja. -Herregud.
Dommer Choi er en kjær kollega av meg.
Vi spiser middag sammen iblant.
Jeg hørte tilfeldigvis at sønnen hans er lege.
Og jeg ser at datteren er advokat.
Han har visst oppdratt barna sine godt.
Jeg misunner ham.
Takk.
Jeg skal hilse ham fra deg.
Ja, greit.
Herlighet.
Hva snakket vi om?
Vi diskuterte innkalling av offeret som vitne.
Akkurat. La oss gjøre det.
Unnskyld?
Vi gjennomfører rettssaken, så vi kan like gjerne gjøre det ordentlig.
Er det noe galt?
Vel…
Nei, sir.
Så jeg hadde rett. Det er henne.
Ser de ikke bra ut sammen?
De ser så bra ut sammen.
Tror du ikke Jun-ho liker advokat Choi?
Du drikker vel ikke så mye kaffe.
I stedet for kaffe…
Du vet vel ikke så mye om det?
Lurer på hvor min bedre halvdel er.
Det neste vitnet er offeret, Lee Sun-yeong.
Vitne, kom frem.
ADVOKATER, TILTALTE
JURY
AKTOR
„Jeg lover følgende.
Jeg sverger å si sannheten, hele sannheten, og kun sannheten
og godtar straff
for mened om det skulle være usannheter.”
Forsvarer, du kan forhøre vitnet.
Vent litt.
Advokat Choi, gjør det, du.
Hva?
Juryen sympatiserer med offeret, så vi bør ikke være for stive.
Advokat Choi, gå ut der og vær snill.
Greit.
Hallo, Ms. Sun-yeong.
Hei.
Jeg vet det må være vanskelig å huske hva som skjedde for fem år siden,
men jeg vil takke deg for at du er her for å vitne.
Du har mange blåmerker og sår.
Hvordan ble du skadet?
Protest.
Det er irrelevant for saken. Hvor lenge skal de utveksle høfligheter?
Ærede dommer, tillat meg å forhøre henne litt til.
Det er relevant for saken.
Hun sier det er relevant, så la henne fortsette.
Avvist.
Kan du si hvordan du ble skadet?
Vel…
Ja, vel…
Var det
mannen din som slo deg?
Protest!
Dette er irrelevant for saken.
Politirapporter viser at politiet ble tilkalt
to dager før hendelsen 6. november 2017,
da offeret ble angrepet av mannen sin.
Det er viktig å avgjøre om skadene hennes ble forårsaket av tiltalte
eller av mannen hennes.
La oss sjekke det faktiske forholdet.
Jeg skjønner hva du mener, forsvarer.
Hold deg til spørsmål om hva som skjedde da hendelsen inntraff.
Ingen flere spørsmål om nåværende skader.
Ja, sir.
Jeg spør igjen.
Vitne, husker du at politiet ble tilkalt hjem til deg
6. november 2017?
Du snakker om 2017.
Det er fem år siden.
Jeg husker ikke.
Den dagen slo mannen din deg,
og husverten, som bor under deg, ringte politiet.
Her er politirapporten. Husker du det ikke?
Jeg husker det ikke.
Ren løgn!
Har du blitt dum av å bli banket opp av mannen din?
Hva gjør du? Slutt å snakke!
Tiltalte, hva sa du?
Hun ble ikke slått mye av oss.
Selv om vi hadde ønsket det, var det ikke tid, for politiet kom.
Men se på den stakkaren med baktankene hennes.
Hun prøver å ta all julingen hun vanligvis får av mannen
og skylde det på meg!
Det er løgn!
Ærede dommer.
Tiltalte fornærmer offeret, håner retten
og viser ingen anger for udådene hennes!
Ja.
Jeg ser det.
Du har helt rett.
Ærede dommer…
Du må rekke opp hånden først.
Hva?
I denne rettssalen må advokatene rekke opp hånden
om de har noe å si.
Vi kan ikke snakke før dommeren gir oss tillatelse.
Hvorfor det?
Jeg tror det er fordi familien hans er Ryu-familien fra Pungsan.
Hva er det?
Greit.
Ærede dommer, vi beklager.
Den tiltalte er ikke vant til rettssaker, så hun mistet kontrollen
og sa ting hun ikke mente.
Kan vi ta en pause så tiltalte kan roe seg ned?
Aktor, har du noe å spørre vitnet om?
Vel…
Nei.
Det har jeg ikke.
Vitne, du kan dra hjem.
Jeg tillater ikke at offeret og tiltalte
møtes i rettssalen igjen.
Vi tar ti minutters pause.
Alle reiser seg.
Tiltalte.
Ta deg sammen!
Du kan ikke bare ta over.
Ta over?
Dere gikk rundt grøten,
og jeg påpekte det.
Du påpekte det, og se hva som skjedde.
Det er formaliteter som må følges i en rettssak.
Det er ikke en boksekamp.
Hjelp oss å gjennomføre strategien vår.
En boksekamp?
Om en advokat gjør det, er det strategi, men om jeg gjør det, er det boksekamp?
Hva tar du meg for?
-Advokat Jung mente det ikke sånn. -Hva mente han ikke?
Tar du hans side fordi dere begge er advokater?
Jeg gjorde det fordi jeg ble frustrert av å sitte stille og høre på!
Rolig.
Vi er ikke i retten for å lette på frustrasjonen din.
Vi er her for å redusere straffen din.
Tenk på datteren din som venter på deg.
Hvis du vil se Ha-yun igjen så fort som mulig,
må du høre på oss.
Rolig.
Rolig. Bra jobbet.
Stopp.
Legen er neste vitne, ja?
Ja.
Vi er heldige om han uten forbehold sier
at skadene kan ha kommet fra mannen.
Men om han sier noe annet, må vi gå inn med full styrke.
Vi må understreke at vitnet er forutinntatt overfor avhoppere
for å svekke troverdigheten hans.
Denne gangen…
-…gjør du det, advokat Woo. -Fordi
jeg er stiv?
Ja. Vis oss hva du kan.
Ok.
VITNE
Dette er diagnosen av skadene
du skrev for fem år siden etter at du hadde sett på offeret.
Kan du lese delen som er streket under?
Ja.
"To uker med behandling trengs
fra datoen diagnosen ble gitt for belastninger på halsvirvelen.
Kutt og blåmerker over hele kroppen på grunn av overfall.
Skade i hårrøttene og skalpen forårsaket av overdreven lugging."
Hva tror du var årsaken til disse symptomene?
Akkurat.
Angrepet fra den tiltalte der borte samt hennes medskyldige.
Det var alt.
Forsvarer, du kan kryssforhøre.
6. november 2017, to dager før hendelsen,
ble politiet tilkalt fordi Ms. Lee ble angrepet av mannen sin.
Var du klar over det da du stilte diagnosen?
Nei, det var jeg ikke.
Nå som du er klar over det, tror du at skadene på Ms. Lee Sun-yeong
kan skyldes mannens angrep i stedet for den tiltalte?
Nei.
Jeg tror den tiltalte har skylden.
Hvorfor det?
Skader har ikke signaturen til den som er ansvarlig for dem.
Jeg ser det på skadene.
Fordi jeg er lege.
Kan du forklare hvordan du vet det basert på medisinske fakta?
Jeg har allerede gitt min mening som lege.
Hva mer må jeg gjøre
om du ber meg basere det på flere medisinske fakta?
-Dytt ham inn i et hjørne. -Ok.
Tidlig i 2018…
…skrev du dette for en avis. Kan du lese tittelen høyt?
Protest.
Det er irrelevant for saken.
-Snakk. -Første setning i artikkelen sier:
"En koreansk kvinne som ble angrepet av avhoppere kom for å se meg."
Artikkelen nevner hendelsen direkte, noe som betyr at den er relevant.
Protest avvist.
Forsvarer, fortsett.
Vitne, les tittelen på artikkelen.
Ærede dommer.
Kan jeg la være å snakke om dette?
Nekter du å vitne?
Av hvilken grunn?
Jeg fikk mye hat og kritikk etter at jeg skrev dette.
Jeg fikk hatkommentarer, telefonklager,
til og med trusselbrev.
Dessverre er ingen av dem gode grunner for å nekte å vitne.
Les tittelen på artikkelen.
"Avhoppere fra Nord-Korea er i ferd med å bli en kriminell gruppe."
Vitnet argumenterer for at avhoppere fra Nord-Korea
allerede er et stort samfunnsproblem
og at det at myndighetene gir avhoppere midler til å inngå forlik,
er som å gi kriminelle insentiv for kriminelle handlinger.
Stemmer det?
Jeg mener…
Vel,
jeg er ikke partisk. Statistikken taler for seg selv.
Aner du hvor mange avhoppere fra Nord-Korea som er voldelige?
Så mange som ti prosent.
Mer enn dobbelt så mange som blant sørkoreanere.
Vanekriminelle er mer enn fem ganger så vanlig.
Mener du fremdeles at avhoppere fra Nord-Korea ikke er kriminelle?
Så konklusjonen din om hvem som forårsaket skadene
kun ved å se på offeret,
er ikke påvirket av innstillingen din mot avhoppere?
Hva?
Du sier
at den tiltalte har mer skyld enn offerets ektemann, ikke sant?
Siden mannen er sørkoreansk
og den tiltalte er avhopper.
Protest. Ledende.
Godkjent.
Men ærlig talt,
er det riktig å kalle en vanlig sørkoreansk mann voldelig
kun for å gjøre noe bra for avhoppere fra Nord-Korea?
Hva?
Rettssaken gjennomføres med folkets skattepenger.
Så rettssaken burde beskytte dem, ikke avhoppere fra Nord-Korea!
Ta det rolig. Juryen er på vår side nå.
Jeg respekterer meningen din,
men avhoppere fra Nord-Korea er også borgere av Sør-Korea.
Det er derfor vi har denne rettssaken.
Ja, vel…
Det stemmer.
Spiser du?
Du rotet til ting, og så sitter du her og spiser?
Hvordan kan du spise, din idiot?
-Hva feiler det deg? Er du gal? -Det er du som er gal.
Aner du hvor hardt jeg jobbet for å få GRD som klient?
GRD?
Ja, din slamp!
Gruppen av rettskafne doktorer, GRD! Du ødela alt!
Du satte Kwon Byeong-gil i vitneboksen
uten å vite at han leder GRD?
Vet du hva jeg måtte gjennomgå av styrelederen?
Det vet du ikke!
Kwon Byeong-gil sa han ikke ville snakke om artikkelen.
Men advokatene i Hanbada insisterte på at han skulle snakke om den!
Herregud.
Herregud!
Hjelper du ferskingene fordi saken har offentlig interesse?
Myeong-seok.
Hvordan kan noen med din erfaring gjøre en sånn feil?
Hvordan kan du kaste bort en klient
verdt milliarder for en sak som har offentlig interesse?
Ok, jeg forstår. Du kan stoppe nå.
Den eneste kollegaen
som burde hjelpe meg, skader meg i stedet!
Herregud, dette er så irriterende!
Det er kun jeg som bryr seg om firmaet.
Beklager at jeg ikke tok bakgrunnssjekk på vitnet.
Jeg beklager at vi mistet en klient verdt milliarder.
Ferskinger har ingenting å beklage for.
Det er min feil.
Det er min feil, og jeg er flau nå.
Men ikke tenk på det som
"bare en sak med offentlig interesse" eller "bare en avhopper fra Nord-Korea".
La oss jobbe hardt selv om det ikke er en sak
som er verdt milliarder av won.
Ja.
Greit.
Spis opp.
Jeg går nå, for jeg er flau.
Jøss.
FENGSEL
-Mamma! -Ha-yun.
Mamma!
Mamma er lei for det.
Mamma.
Mamma er lei for det, Ha-yun.
Ha-yun.
Du er flink!
Du var flink.
La oss spise gimbap.
HVIT 480, BLÅ 680
FORTREFFELIGHETSPRIS, INNSATSPRIS, FLAKSPRIS
FAMILIE-IDRETTSDAG MED DRØMMER OG HÅP
Her, Young-woo. Ta litt frukt.
Nei.
Sønnen min er så kjekk.
Young-woo. Her, hold den.
-Pappa. -Ja?
Hvorfor har jeg ingen mor?
Straffen for skade under ran er for høy.
Drap gir minstestraff på fem år.
Det gir ingen mening at dette gir sju år.
Kan vi ikke søke om en vurdering av om det er grunnlovsstridig?
Om domstolen finner det grunnlovsstridig,
kan Hyang-sim frikjennes.
Det har skjedd før.
I 2001, 2006 og 2016.
Og? Fungerte det ikke?
Nei, alt ble vurdert som i henhold til grunnloven.
En avhopper fra Nord-Korea er teknisk sett en slags flyktning, ikke sant?
Finnes det lover som er sjenerøse med flyktninger, innvandrere og utlendinger?
Nei.
Tenk nøye etter. Er det virkelig ingenting?
Nei. Og det burde det ikke være heller.
Det er som å gi dem lov til å være kriminelle.
Så hva annet kan det være?
Young-woo, du er et geni.
Tenk ut noe!
Det er litt søkt, men jeg vet om noe.
Hva da?
Nordkoreansk lov.
Nordkoreansk lov?
Ja, ran skjer i Nord-Korea også.
Paragraf 288 av nordkoreansk strafferett. Ran av personlig eiendom.
"Én som har ranet personlige eiendeler
gjennom angrep eller trussel mot en annens liv eller helse,
dømmes til opp til fire år i arbeidsleir."
Men ifølge Straffeloven,
publisert av Kim Il Sung-universitetets forlag,
krever dommen i Nord-Korea alvorlige angrep og trusler
sammenlignet med i Sør-Korea.
Angrepet må være intenst nok til å drepe eller skade på alvorlig vis,
og trusler burde omhandle noe som resulterer i umiddelbar død
eller alvorlige skader
om offeret ikke gjør som den kriminelle ber om.
Hvis angrepet og truslene ikke lever opp til disse standardene,
kan man ikke kalle det ran,
og det faller under tyveri av personlig eiendom.
Tyveri av personlig eiendom?
"Paragraf 284 i nordkoreansk straffelov.
Tyveri av personlig eiendom.
Dommen for tyveri av personlig eiendom
er maksimalt ett år med straffearbeid."
Ærede dommer, fokuser på dommen.
Ran av personlig eiendom
er maksimalt fire år i arbeidsleir.
Med andre ord, maksimalt fire års fengsel.
Men straffen for tyveri av personlig eiendom
er maksimalt ett år med straffearbeid.
I Sør-Korea ville dette være en dom med maksimal straff
på ett års samfunnstjeneste.
Det er nok om loven i Nord-Korea.
Hva prøver du å hevde?
Tiltalte er vant til nordkoreansk lov,
ikke sørkoreansk lov.
Hun prøvde bare å få tilbake pengene sine.
Det var ingen intensjon om å rane penger ved å undertrykke offerets frie vilje.
Dessuten trodde hun ikke at hun ville
bli dømt til livstid
eller minimum sju års fengsel på grunn av det hun gjorde.
For i Nord-Korea
er ikke tiltaltes handlinger nok til å kalle det et ran.
Så advokatene påstår
at tiltalte tenkte: "Dette er ikke ran i Nord-Korea,
så jeg begår ikke ran."
Er det det du sier?
Ærede dommer, dette er den mest utrolige logikken jeg har hørt.
Det er sant at det er uten sidestykke.
Men kanskje vi burde se på det.
Tiltalte.
Trodde du at det ikke ville regnes som ran
siden du var vant til nordkoreansk lov?
Vel…
Ja.
Sier du det?
Hva var så planen om offeret ikke ga deg pengene?
Vurderte du ikke å skaffe dem selv om du måtte tvinge henne?
Ærede dommer…
Ærede dommer.
Kan du igjen gjøre den tiltalte klar over
at hun har retten til å ikke svare?
Selvsagt.
Tiltalte, du trenger ikke å svare.
Men jeg spør fordi jeg vil ha en rettferdig rettssak.
Tiltalte, kan du svare?
Jeg dro dit for å få dem for enhver pris.
Det var mine penger.
Ja.
Vel…
Hva tenker du om det advokatene påsto?
Tenkte du virkelig at du kun burde true offeret nok
til at det ikke kunne regnes som ran etter nordkoreansk lov?
Jeg er ikke sikker.
Jeg vet ærlig talt ikke
alt det der om loven i Nord-Korea.
Jeg skjønner.
Det er alt.
Greit, da er forsvaret ferdig.
Juryen kan nå gjennomgå saken.
Jeg avgir dom etter det.
Alle reiser seg.
Jeg drar tilbake til kontoret. Blir dere med?
Jeg venter på dommen.
Samme her.
Greit.
Bli ved tiltalte til siste slutt.
Uansett resultat gjorde dere deres beste.
Advokat-kamerater.
Hvorfor så lange i maska?
Hun mener ikke bokstavelig.
Beklager.
Herregud, hva beklager du for?
Så
er det allerede bestemt
at jeg havner i fengsel?
Nei. Hvil deg, så ses vi når dommen kommer.
Kom denne veien.
Det er noe vi ikke har prøvd ennå.
-Vurdering av om det er grunnlovsstridig. -Hva?
Du sa andre hadde prøvd det
og blitt avvist.
Vent.
Young-woo!
Hei!
Hvor skal du?
Juryen går allerede gjennom saken. Hva kan du gjøre nå?
Dommen er ikke gitt ennå.
Så vi kan be om gjenopptakelse.
Vi skal møte dommeren.
Du kan ikke gå inn på kontoret uten tillatelse.
Vi kan be om besøkskort.
De gir dem ikke bare fra seg.
Du må ha dommerens tillatelse.
Tror du han gir deg tillatelse?
Hei!
Hallo, vi er advokater. Vi vil gjerne besøke et dommerkontor.
-Hvilket? -Ryu…
Dommer Choi Bo-yeons kontor i åttende etasje.
Hva er formålet med besøket?
Venter han dere?
Det er et personlig ærend.
Dommer Choi Bo-yeon er faren min.
Dette er kollegaen min, og vi er her for et ærend.
Et øyeblikk.
Dette er skranken.
En kvinne som sier hun er dommer Chois datter, vil besøke ham,
og jeg lurte på om det var planlagt.
Hva heter du?
Choi Su-yeon.
Advokat Choi Su-yeon.
Ja. Greit.
Skriv ned navn og formål for besøket, og dere kan gå inn.
KOREAS HØYESTERETT
Vet du hva alt det er for?
For å hindre folk som oss.
For å stanse oss i å ta saken til dommeren utenfor retten.
Vi prøver ikke å tale saken vår utenfor retten.
Vi vil bare be om at høringen gjenopptas.
Vil aktor se det på den måten?
At jeg lot jokeren Woo Young-woo overtale meg.
Unnskyld meg.
Vi er her for å treffe dommer Ryu Myeong-ha!
Hvem er dere?
Hva er dette?
Hvordan slapp dere inn hit?
Ærede dommer. Vi vil be om at høringen gjenopptas.
Vet dere ikke at juryen gjennomgår saken nå?
Jo. Men vi hadde ikke noe valg,
selv om det er uhøflig.
Det er for sent å søke om gjenopptak av høringen.
Nei.
Er dere misfornøyd med noe, kan dere søke.
Hva er det?
Den tiltalte fikk aldri pengene fra offeret.
Det er grunnlovsstridig å stilles for retten for skader som følge av ran.
Vennligst godkjenn gjenopptakelse av høringen.
Forsøk på skade under ran betyr ikke at ranet må gjennomføres.
Det må være forsøk på skade for å fastslå anklagen.
Er det ikke rom for andre tolkninger?
Forsøk på skade som følge av ran er bedre for den siktede
enn skade på grunn av ran.
Og strafferetten forbyr redusert tolkning av loven
som gir fordel til den tiltalte uten grunn.
Vil du ha rettssak fordi du ikke vil gi deg?
Sier du at små slag ikke feller store trær?
Først påsto du at offerets skader ikke er den tiltaltes feil.
Så nevner du nordkoreansk lov for å si at intensjonen ikke var ran.
Og nå er det grunnlovsstridig
at tiltalte siktes for skade under ran fordi hun ikke fikk pengene?
Tuller du?
Helsike.
SJEFSDOMMER IRYU MYEONG-HA
Jeg forstår at dere unge advokater er lidenskapelige.
Men
det en tid og et sted for lidenskap.
Det er ikke fordi vi er unge advokater.
Det er fordi Ms. Gye Hyang-sim er en god mor.
Som en hvalmor.
Hva?
Ms. Gye Hyang-sim mangler sunn fornuft og gjør som hun vil.
Selv nå virker det ikke som hun helt forstår hva hun gjorde galt.
Men hun valgte å være på rømmen i fem år
så hun ikke måtte forlate barnet sitt.
Morsinstinktet gjør det ikke formildende,
men tenk på omstendighetene til en god mor
som mente hun måtte oppdra datteren sin lenge nok
til at hun ville huske henne da hun ble løslatt
fra fengsel.
Argumentet er gitt utenfor retten.
Jeg vil ikke høre mer om dette eller reflektere over dommen.
Jeg tillater ikke at høringen gjenopptas.
Hvis dere ikke drar nå, kontakter jeg en rettsvakt.
Den mest kjente måten å jakte på hvaler på, er å drepe babyen først.
De kaster en harpun mot den svake babyen,
og siden babyen svømmer rundt i smerte,
holder moren seg nær.
Hun kan ikke forlate barnet sitt som har smerter.
Så
kastes den andre harpunen
etter moren som er det ultimate målet.
Mennesker.
Hvaler er intelligente.
Hun vet nok at hun også vil bli drept om hun ikke forlater barnet sitt.
Men det gjør hun ikke.
Ville ikke moren min forlatt meg…
…om jeg var en hval?
Alle reiser seg.
Sett dere.
Jury, er gjennomgangen ferdig?
Kan dere gi meg den skriftlige dommen?
Jeg annonserer juryens gjennomgang.
Angående tiltale.
Ved enstemmig avgjørelse fra alle sju jurymedlemmer, skyldig.
Angående dom.
Ved enstemmig avgjørelse fra alle sju jurymedlemmer,
fire års fengsel.
Takk til dere, medlemmer av juryen.
Retten respekterer juryens kjennelse.
Angående kjennelsen.
Reis deg.
Formell dom.
Tiltalte dømmes til ett år og ni måneder i fengsel.
Men straffeutmålingen mot den tiltalte
blir utsatt i tre år etter datoen for dommen.
Retten beordrer at tiltalte får betinget dom
og 80 timer med samfunnstjeneste.
Hva sier han?
Betinget dom!
Hva?
Betinget dom…
Den tiltalte samarbeidet
med en medskyldig og angrep og truet offeret
med intensjonen om å ta eiendom med makt.
Med tanke på frykten offeret må ha følt under forbrytelsen
og at tiltalte flyktet uten å stilles for retten,
er det nødvendig å straffe tiltalte ordentlig.
Men med tanke på at tiltalte
ikke er vant til sørkoreanske lover og forskrifter som avhopper fra Nord-Korea
og er førstegangsforbryter uten rulleblad,
og ikke minst…
…selv om det har gått fem år,
har hun ikke glemt forbrytelsene sine
og hadde intensjon om å motta straff.
Retten tar disse faktorene med i vurderingen.
Akkurat.
Tilståelse.
Ja, hun tilsto.
Det stemmer.
Faktorer som er fordelaktige eller ufordelaktige for tiltalte…
Vi var så fokuserte på andre ting at vi glemte at Hyang-sim tilsto.
Tilståelse er hovedgrunnen til formildende omstendigheter. Det glemte vi.
Vi er idioter.
Kanskje dommeren er den smarte.
Kløktigheten til en veteran.
"Kløktigheten til en veteran."
Gjennom juryrettssak
og etter loven om juryer i strafferettssaker,
er kjennelsen en formell dom.
Takk.
Legg den fra deg, mamma.
Se på denne. Er den ikke pen?
Herregud, den er for kort for meg. Prøv den på, du.
-Mamma, prøv den. -Den kler deg.
Bare én gang.
Nei, den er for dyr.
Kom igjen, jeg betaler.
Hovedkontoret fokuserer på den yngre generasjonen,
så vi har flere kunder som tar med døtrene sine.
Jeg skjønner.
Har du en datter?
Nei, bare en sønn.
Jeg skjønner.
Du må være misunnelig når du ser en mor og datter som shopper sammen.
Det er ikke for sent å få seg en datter.
Bare stå ved meg og se på.
Det er veldig dyrt å kjøpe merkevare til full pris.
Går jeg glipp av salget, vil jeg aldri få råd.
Hva?
-Du burde også kjøpe én. -Det går bra.
Kjøp en veske. Slutt å bruke den samme hver dag.
Jeg liker ikke varehus.
Du kommer til å like dem nå.
Dette er spennende.
Hva gjør du?
La oss gå.
Igjen?
-Jeg har fortsatt mer å se. -La oss dra hjem.
Hvorfor det?
De deler byen i to og isolerer begge delene.
Det er ikke et nabolag som bare kan forsvinne.
Er dette dokumentene om Haengbok-ro?
Det er advokat Tae Su-mi, ja?
-Hva gjør kongen her? -Kongen?
-Jeg tror Jun-ho liker deg. -Det er ikke lett å like noen.
-Banker hjertet ditt fort? -Det gjorde det én gang.
Du liker ham!
Jeg vil sjekke om jeg liker deg eller ikke.
Tekst: Arnfinn Vassbø