‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Cum vă numiți? ‎- Gye Hyang-sim!
‎E „Gye”, nu „Gae”.
‎ORFELINATUL GURAEUM
‎Și fiica dv.?
‎Gye Ha-yun.
‎Nu-i așa că are un nume elegant?
‎Am ales Ha-yun căci mi s-a zis ‎că e un nume popular în Coreea.
‎Numele de familie e ciudat,
‎dar măcar prenumele nu-i iese în evidență.
‎Nu e grea? S-o întindem pe canapea acolo?
‎Nu.
‎E în regulă.
‎O țin eu.
‎Doarme buștean, chiar dacă e după-amiază.
‎I-am dat medicamente.
‎Medicamente? Fiicei dv.?
‎Dacă ar fi trează,
‎n-ar vrea să se despartă de mine.
‎Înțeleg.
‎Care e adresa dv.?
‎N-o abandonez pe Ha-yun.
‎N-o puteți da spre adopție.
‎Mă voi întoarce după ea.
‎Bine.
‎- Dar avem nevoie de adresă… ‎- Nu mă credeți?
‎N-o abandonez pe Ha-yun.
‎O las aici temporar.
‎Pot ajunge în lagărul de muncă.
‎Lagăr de muncă?
‎Adică la închisoare.
‎La închisoare.
‎Sunteți dezertoare nord-coreeană?
‎N-o discriminați pe Ha-yun ‎fiindcă e fiica unei dezertoare
‎și nu fiți rea cu ea ‎fiindcă e fiica unei infractoare!
‎Mă voi întoarce după ea orice ar fi.
‎Bine.
‎Mamă!
‎- Mamă! ‎- Nu te poți duce singură.
‎- Mamă! ‎- Nu poți pleca.
‎Mamă!
‎- Ha-yun! ‎- Mamă!
‎- Mami…
‎se va întoarce în curând.
‎Mamă, nu pleca!
‎Mamă!
‎CAZUL 6 ‎DE-AȘ FI O BALENĂ…
‎Da.
‎- Da? ‎- Avocat Jung, m-ați chemat?
‎Da, avocata Choi ‎are un caz de interes public.
‎O dezertoare nord-coreeană acuzată ‎de vătămare.
‎„O dezertoare nord-coreeană acuzată ‎de vătamare.”
‎După cum văd eu lucrurile, ‎nu prea ai ce face pentru caz.
‎Dar cum să-ți explic? ‎Cred că avocata Choi e prea pasională.
‎Se pare că empatizează prea mult ‎cu acuzata.
‎Mă gândeam că ai putea ‎să preiei cazul cu ea
‎și s-o oprești: „Ușor, ușor”.
‎„Ușor, ușor”?
‎Răcorește-o pe avocata Choi, ‎ca să nu se implice emoțional în caz.
‎Așa.
‎Ușor, ușor!
‎- Ușor, ușor! ‎- Da.
‎- Ușor, ușor! ‎- Ușor, ușor!
‎Ca să se liniștească. Ușor…
‎Bun, du-te!
‎- Ușor… ‎- Liniștește-o!
‎Ușor, ușor!
‎Intră!
‎Ei bine…
‎N-ai venit la muncă ‎sau nu te-ai dus acasă?
‎„Să mă duc acasă”? Cum adică?
‎De parcă ai avea viață după muncă?
‎Chestia care există doar în fantezii, ‎nu și în viața reală?
‎Ei bine…
‎Și tu? N-ai mult de lucru?
‎De lucru?
‎Am mult de lucru.
‎Mă dor încheieturile, ‎ieri am tastat mai bine de zece ore.
‎Deja am sindromul Asperger.
‎Dar, în ritmul ăsta, probabil o să fac ‎și sindrom de tunel carpian.
‎A început să-mi crească păr alb în nas ‎din cauza lipsei de somn.
‎Lucrez la cazul tău de interes public.
‎Dezertoarea nord-coreeană acuzată ‎de vătămare în timpul jafului.
‎Ce? Cazul lui Hyang-sim?
‎Hyang-sim?
‎Numele acuzatei e Gye Hyang-sim.
‎Am întâlnit-o o dată ‎și e foarte de treabă.
‎E ca o soră mai mare dură.
‎Avocatul Jung crede ‎că ești prea pasionată de caz.
‎Că empatizezi prea mult cu acuzata.
‎- Serios? ‎- Da.
‎A zis să-ți spun „ușor, ușor”.
‎Ușor, ușor!
‎Young-woo. Ai fost vreodată ‎la un centru de detenție?
‎Nu. Încă n-am fost.
‎Cere mai repede o vizită! ‎Hai la Hyang-sim!
‎Doamne!
‎Avocată Choi.
‎Ce mai faceți?
‎Ea e avocata Woo.
‎Va lucra cu mine la caz.
‎Bună ziua, sunt Woo Young-woo ‎de la firma de avocatură Hanbada.
‎De la cap sau de la coadă, ‎e tot Woo Young-woo.
‎Caiac, faptă, rotor, prânz, ‎mașină de curse, Woo Young-woo.
‎Da.
‎Woo Hyang-woo?
‎Ce?
‎- Nu. ‎- Ce-ar fi
‎să ne așezăm mai întâi?
‎Bine.
‎Cum vă descurcați aici? ‎Pun pariu că e greu.
‎Să stau aici?
‎Am mâncare și acoperiș deasupra capului.
‎E ca la hotel.
‎Doar că mi-e dor de fiica mea, Ha-yun.
‎Mi se rupe inima, dar atât.
‎Dnă Gye, am auzit că sunteți dezertoare,
‎dar cum de nu vorbiți în dialect?
‎Tovarășă Woo Hyang-woo.
‎De ce-mi spuneți așa ceva? ‎Am dezertat de mult.
‎Doamne! Centrele de detenție ‎din Joseonul de Sud parcă-s hoteluri.
‎Așa trebuie să vorbesc ‎ca să fiu dezertoare?
‎Îmi pare rău.
‎Vorbim despre caz?
‎Să începem cu începutul, ‎fiindcă e prima dată pentru avocata Woo.
‎Vă cunoșteați cu Lee Sun-yeong, victima, ‎înainte de incident?
‎Nu. Lee Sun-yeong nu e dezertoare
‎și n-am avut motive să ne întâlnim.
‎Prima dată am întâlnit-o ‎când am mers după bani.
‎Am cunoscut-o căci mama mi-a zis de ea.
‎Mama?
‎Agenta nord-coreeană ‎care ajută dezertați, Choi Yeong-hui?
‎Nu e mama mea adevărată, ci mama adoptivă.
‎Dar toți îi spunem mamă.
‎Ce bine era dacă mama ‎îmi înapoia banii împrumutați!
‎Voi face un rezumat.
‎Acum cinci ani,
‎i-ai cerut „mamei”, ‎agentei nord-coreene Choi Yeong-hui,
‎cele zece milioane de woni împrumutate ‎de la dv.
‎Apoi, în loc să vă dea banii,
‎Choi Yeong-hui v-a zis ‎că Lee Sun-yeong îi era datoare
‎și că-i puteți lua de la ea.
‎Da.
‎Eu și Jeong-hui am primit ‎cele zece milioane de woni de la ea.
‎Jeong-hui?
‎Doamna Kim Jeong-hui, complicea dv.?
‎Tovarășă Woo Hyang-woo.
‎Vă doare capul că-s prea mulți implicați?
‎Nu.
‎Erați prietenă cu dna Kim Jeong-hui, nu?
‎Nu suntem chiar prietene.
‎Ne-am cunoscut prin mama.
‎Așa că o numesc prietena mea.
‎Și ea e dezertoare nord-coreeană ‎și avem aceeași vârstă.
‎Voiați să împărțiți banii cu ea ‎după ce vi-i dădea Lee Sun-yeong?
‎Da! Întrebarea era dacă Lee Sun-yeong
‎ne-ar fi dat banii ‎pe care nu i-a dat mamei.
‎Ca s-o facem să nu mintă că nu are bani,
‎nu puteam părea oameni ‎de care putea profita.
‎Doamne, nici măcar nu încuie ușa.
‎Nu-i e frică?
‎E foarte curajoasă.
‎Jeong-hui, fii atentă!
‎Nu ne va da banii ușor.
‎Se vede cât e de neînfricată, ‎fiindcă nu i-a dat banii mamei, nu?
‎Vorbește în numele tău! ‎Tu ești prea moale.
‎Eu sunt cea mai fioroasă ‎din peninsula Coreea.
‎Să mergem!
‎Ia și tu ceva!
‎Lee Sun-yeong.
‎Ieși imediat!
‎Ieși!
‎Unde ești?
‎Tu!
‎Dă-mi banii mamei!
‎- Ce bani? ‎- „Ce bani?”
‎Ai luat zece milioane de woni ‎de la mama și nu i-ai înapoiat.
‎Tu.
‎Unde ai ascuns banii?
‎Sunt în camera aia?
‎Nu.
‎Vă rog, iertați-mă acum! ‎Sunt într-o situație dificilă.
‎Hei!
‎Hei, hoață nenorocită!
‎Crezi că nouă ne e mai bine?
‎Bun, dă-te la o parte!
‎Nu, nu poți!
‎Dă-mi drumul!
‎Nu. Nu poți.
‎Ce faci?
‎Hei, dă-mi drumul!
‎Dă-mi drumul!
‎- La naiba! ‎- Hei!
‎Lee Sun-yeong, dă-ne banii!
‎Doamne, ce tare e! M-am săturat.
‎Alo? Alo, poliția?
‎- Nu am banii! ‎- Sunt pe aleea Dongbaek 52.
‎Iar fac gălăgie cei de sus!
‎Nu pot să dorm. Grăbiți-vă, vă rog!
‎Doamne!
‎Dă-mi drumul!
‎Poliția a venit la plângerea proprietarei ‎care locuia sub victimă.
‎Și dv., și dna Kim Jeong-hui ‎ați fost arestate pe loc, nu?
‎Sincer, n-am bătut-o prea tare.
‎Dar poliția a văzut sticlă spartă,
‎un băț și o cărămidă
‎și probabil că a părut destul de grav.
‎Atunci, ați cerut un proces cu jurați, ‎împreună cu dna Kim Jeong-hui.
‎Dna Jeong-hui a mers la proces
‎și a luat patru ani pentru vătămare,
‎dar dv. ați fugit înainte de proces.
‎De ce ați făcut asta?
‎Patru ani…
‎Atunci Jeong-hui a ieșit deja.
‎Da, probabil.
‎De ce ați fugit?
‎Jeong-hui nu are copii.
‎Dar eu am o fiică.
‎Ha-yun avea doar trei ani pe atunci.
‎Dacă eu aș fi fost trimisă la închisoare, ar fi fost abandonată.
‎Sunt dezertoare nord-coreeană,
‎așa că nu avem pe nimeni.
‎Mama nu e mama mea adevărată.
‎Iar prietena mea nu e ‎prietena mea adevărată.
‎Tatăl ei a murit în accident ‎la scurt timp după nașterea ei.
‎În afară de mine, n-ar fi avut ‎cine să aibă grijă de fiica mea.
‎Și acum?
‎Unde e Ha-yun acum?
‎Am lăsat-o la orfelinat.
‎Apoi m-am dus la poliție.
‎N-o puteați lăsa la orfelinat ‎acum cinci ani?
‎Dacă aș fi părăsit-o atunci, ‎Ha-yun m-ar fi uitat,
‎fiindcă era prea mică.
‎Acum are opt ani, așa că atunci ‎când mă voi întoarce după ea,
‎își va aminti de mama ei.
‎Ați fugit ca s-o puteți crește ‎până la vârsta
‎la care să-și amintească mama?
‎Da.
‎Iar acum, ‎Ha-yun trebuie să meargă la școală,
‎așa că nu mai poate fi fiica unei fugare.
‎E normal să mă grăbesc ‎să ajung la închisoare și să mă întorc.
‎Ca o mamă balenă.
‎Poftim?
‎Mamele balene ‎sunt faimoase pentru devotamentul lor.
‎Trebuie să-l aibă.
‎Nu prea sunt locuri sigure ‎în ocean unde să-ți crești copiii.
‎Cum v-ați descurcat după ce ați fugit?
‎În cei cinci ani, ‎n-ați primit ajutor național
‎și v-a fost greu să munciți.
‎Am făcut curat la un motel,
‎am primit o cameră ‎și am locuit acolo cu Ha-yun.
‎Mă simt prost
‎când mă gândesc la asta.
‎Alți copii merg la grădiniță
‎și la cămin.
‎Ha-yun a stat toată ziua într-o cameră,
‎fiindcă eram mama ei.
‎Sigur s-a bucurat că e cu mama ei.
‎Așa credeți?
‎Oare chiar crede asta?
‎Sigur.
‎Mă întrebam,
‎dacă voi primi patru ani, ca Jeong-hui,
‎puteți să mă vizitați măcar o dată?
‎Știu că aveți treabă,
‎dar măcar o dată cu Ha-yun.
‎Nu fiți așa de pesimistă! ‎Nu veți primi patru ani.
‎Domnișoara Gye Hyang-sim ‎trebuie eliberată condiționat!
‎Vom face tot ce putem ca acuzata ‎să fie eliberată condiționat.
‎A fost pasional.
‎Acuzata are vreun farmec irezistibil?
‎Se pare ‎că toți pe care-i întâlnește se aprind.
‎Cum a rămas cu „ușor, ușor”?
‎Pentru un avocat,
‎apărarea acestei acuzații e la fel de grea ‎ca apărarea unei crime.
‎Știți de ce?
‎- Pentru că pedeapsa e mare? ‎- Corect.
‎Care e pedeapsa ‎pentru vătămarea rezultată din jaf?
‎Pe viață sau cel puțin șapte ani.
‎Repet, cel puțin șapte ani.
‎Cu câți ani poate reduce ‎judecătorul pedeapsa?
‎Reducerea pedepsei ‎în circumstanțe atenuante
‎nu poate depăși limita standard,
‎iar cu o sentință fixă, ‎e limitată la jumătate din sentință,
‎deci cel puțin 3 ani și 6 luni.
‎Dar, pentru eliberare condiționată, ‎sentința trebuie să fie sub trei ani.
‎Dacă nu găsiți motive ‎pentru atenuarea circumstanțelor,
‎dar și reglementarea printr-o lege,
‎nu veți obține eliberare condiționată.
‎De asta se spune că vătămarea rezultată ‎din jaf duce la închisoare.
‎Pe deasupra, acuzata a fugit.
‎Ar putea chiar primi o mărire a pedepsei.
‎Bine.
‎Cazul ăsta e destul de ciudat.
‎Nici n-am început, ‎dar răspunsurile sunt deja acolo.
‎Se pare că acuzata a fost deja judecată.
‎Pentru că a existat o complice?
‎Da.
‎Problemele domnișoarelor Gye Hyang-sim ‎și Kim Jeong-hui sunt aproape identice.
‎Fiind judecată prima, dra Kim Jeong-hui
‎deja a spus tot ce putea fi zis
‎și a respins tot ce putea fi respins.
‎Iar răspunsul…
‎a fost o sentință de 4 ani.
‎Dra Gye Hyang-sim a declarat ‎că doar a ținut-o pe victimă
‎și a lovit-o doar de două ori.
‎Dacă susținem că asta nu poate ‎fi considerată vătămare corporală?
‎Uitați! Victima a fost grav rănită. ‎Cum adică?
‎Domnule,
‎acum că văd astea, ‎rănile mi se par prea grave.
‎Acuzata e micuță.
‎Da, complicea ei e puțin mai mare,
‎dar oricum, au fost două femei ‎care au lovit-o cu mâinile goale.
‎Și au fost arestate de poliție ‎imediat după ce au ajuns acolo.
‎Nu ar fi avut mult timp ‎să provoace răni atât de grave.
‎Bine. Cred că trebuie să aflăm ‎ce s-a întâmplat cu adevărat.
‎Da. Plănuim să ne întâlnim cu avocatul ‎care a apărat-o pe dna Kim Jeong-hui.
‎Poate că i-a scăpat ceva ‎din procesul anterior.
‎Nu e o idee rea,
‎dar timpul e cea mai importantă resursă ‎pentru un avocat.
‎Vedeți să nu petreceți prea mult ‎la cazul ăsta!
‎- Sigur. ‎- Am înțeles.
‎Fă-o să se liniștească!
‎Așa voi face.
‎Hei, Min-woo!
‎O să-ți spun o poveste.
‎E o persoană.
‎Și cred că o fac
‎să creadă
‎că nu-mi place acea persoană.
‎Dar de fapt îți place?
‎Da.
‎Care-i problema? Spune-i ce simți!
‎Dar…
‎nu e așa de simplu.
‎De ce?
‎O idilă la birou?
‎Hei!
‎Ce griji ai ‎când ești cel mai popular din Hanbada?
‎Hei, Jun-ho! Dă-le câte un număr!
‎Unu, doi, trei.
‎- Și ieși cu ele în ordine! ‎- Vorbești prostii.
‎Las-o baltă!
‎Nu vorbesc cu tine. Dă-mi sticla!
‎- Persoana e avocată? ‎- Hei!
‎Ce contează?
‎E cineva
‎cu care mă văd des.
‎Doamne! E în echipa de litigii?
‎Doamne, stai să văd!
‎Nu poate fi Woo Young-woo.
‎Doamne! Ți-am zis s-o lași baltă.
‎Tu.
‎Știi ce?
‎Ești idiot.
‎Căci te concentrezi doar pe cine e.
‎Las-o baltă! Culcă-te odată!
‎Încerc să te ajut.
‎Dar te pot ajuta doar dacă știu cine e.
‎Hei, spune-mi!
‎Jun-ho.
‎Dar eu știu totul.
‎Văd ce se întâmplă.
‎Choi…
‎Ai auzit ce-a zis judecătorul, nu? ‎Trebuie să vii iar în 2 săptămâni.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Îmi dați niște mărunțiș? ‎N-am bani să ajung acasă.
‎Iar începem.
‎Pentru ce-ți trebuie bani ‎dacă nici n-ai casă?
‎Pleacă!
‎Dle avocat Kwon Ju-ho?
‎Sunt Choi Su-yeon. Eu v-am contactat.
‎Aici e avocata Woo Young-woo.
‎De la Hanbada?
‎Da, v-am contactat în legătură ‎cu un caz de acum cinci ani.
‎Cel pentru dra Gye Hyang-sim ‎și dra Kim Jeong-hui.
‎Am alt proces. Vorbim pe drum?
‎Da.
‎Domnișoara Gye Hyang-sim a reapărut?
‎Atunci a fugit fără să fie judecată.
‎Da, așa e.
‎Dar nu sunt sigur ‎că aș putea fi de ajutor.
‎E un caz de acum cinci ani, ‎așa că nu-mi amintesc prea multe.
‎În plus, avocații din oficiu ‎preiau atâtea cazuri,
‎încât parcă lucrăm la ele ‎doar ca să scăpăm de ele.
‎Asta nu vă face ‎să vă doriți să fi făcut ceva?
‎Poate că voiați să aflați ceva
‎sau lucruri pe care le-ați ignorat.
‎Nu sunt sigur.
‎Dra Gye Hyang-sim e mică de statură.
‎Cum era dna Kim Jeong-hui?
‎Înălțimea ei?
‎Din câte îmi amintesc, amândouă erau mici.
‎Acestea sunt poze făcute cu victima ‎la momentul incidentului.
‎Vă amintiți?
‎Nu sunt aceste răni prea grave
‎ca să poată fi făcute de două femei mici, ‎într-un timp așa de scurt?
‎Așa e.
‎Dar știți
‎că dovada pe care o combați ‎cel mai greu este…
‎Este?
‎Diagnosticul unui doctor.
‎Dar, dacă te gândești bine,
‎majoritatea diagnosticelor folosite ‎la procese
‎sunt speculații clinice scrise ‎pe baza spuselor pacientului.
‎Așa că nu multe se bazează pe teste.
‎De aceea există părți discutabile ‎și îndoielnice,
‎dar, de obicei, e greu de refutat.
‎Da.
‎Acum că mă gândesc mai bine, ‎cred că doctorul a fost puțin părtinitor.
‎Doctorul?
‎Cel care a scris diagnosticul ‎pentru victimă.
‎La puțin timp după proces am citit ziarul
‎și am văzut un articol scris de el.
‎Era despre dezertorii nord-coreeni. ‎Cum să spun?
‎Părea să fie ‎împotriva dezertorilor nord-coreeni.
‎Vă amintiți titlul articolului?
‎O clipă, să-l caut.
‎Așa.
‎„O femeie coreeană care a fost atacată ‎de dezertoare nord-coreene m-a vizitat.”
‎Vorbește despre cazul ăsta.
‎După ce am citit asta, m-am supărat puțin.
‎Într-un caz în care acuzatele ‎erau nord-coreene,
‎m-am gândit: „De ce trebuia să fie cineva ‎ca el cel care a scris diagnosticul?”
‎Casa lui Lee Sun-yeong e…
‎Lee Sun-yeong locuiește la etajul doi, nu?
‎Da, să urcăm?
‎Da.
‎Fir-ar să fie!
‎Ce gospodărie nenorocită!
‎Unde te duci?
‎Dă-mi drumul!
‎Young-woo, ești bine?
‎Nu poți lua banii ăia!
‎La naiba, pușlama!
‎Nu fi așa de dramatică!
‎Trebuie să chemăm poliția.
‎- Nu mai suport. ‎- Stai așa!
‎Cred că deja sună cineva.
‎Alo, poliția? Sunt pe aleea Dongbaek 52.
‎O să înnebunesc, ‎la cât de zgomotoși sunt cei de sus!
‎Trimiteți repede pe cineva!
‎Se întâmplă prea des.
‎Repede!
‎Dnă Lee Sun-yeong.
‎Suntem avocații drei Gye Hyang-sim.
‎Am vrea să vorbim cu dv.
‎Dacă mor devreme,
‎- Dnă Lee Sun-yeong. ‎- …e din cauza celui de sus.
‎Sparge și aruncă lucruri mereu.
‎S-ar putea să mor în curând ‎pentru că îmi tremură inima.
‎Am vrut să-i dau afară cu orice preț,
‎dar mi-e milă de soția bătută.
‎Până să-mi dau seama, ‎au trecut cinci ani obositori!
‎Deci sunați la poliție mereu ‎când făceau așa?
‎Da.
‎Credeți că nemernicul ăla ‎mă ascultă pe mine?
‎Dar se calmează când vine poliția.
‎Chiar dacă doar pentru puțin timp.
‎Înseamnă că ați chemat poliția ‎și acum cinci ani.
‎Desigur!
‎Când sun și le dau adresa mea,
‎polițiștii trimit pe cineva
‎de parcă ar livra ‎jjajangmyeon.
‎Unde e Lee Sun-yeong? ‎Te-ai întâlnit cu ea?
‎Nu, nu răspunde.
‎Credeți c-ar vrea să-și arate fața
‎când e bătută așa de soțul ei?
‎M-am săturat de asta.
‎Cred că proprietara chema poliția ‎de câte ori era agitație.
‎Atunci, nu există rapoarte despre asta ‎și de înainte de incident?
‎Așa e. Ar trebui să facem rost de ele.
‎- Tu ești… ‎- Young-woo.
‎Dă-mi un mesaj după ce-l trimiți!
‎Bine.
‎Doamne!
‎Ce părere ai despre Jun-ho?
‎- Ce? ‎- Ce părere ai despre Jun-ho ca bărbat?
‎Probabil ai mult timp liber.
‎Chiar cred că Jun-ho te place pe tine, ‎avocată Choi.
‎Poftim?
‎Lucrează la Hanbada,
‎e avocată în echipa de litigii. ‎Se vede des cu ea.
‎E Choi Su-yeon.
‎De ce?
‎Nu-l placi pe Jun-ho fiindcă nu e avocat?
‎Ți-a zis Jun-ho ceva despre mine?
‎Ție?
‎Adică,
‎locuim împreună, ‎așa că vorbim despre multe lucruri.
‎Ești curioasă?
‎Nu.
‎Deci dorim să o chemăm ca martor ‎pe Lee Sun-yeong.
‎Onorată instanță,
‎victima a fost deja interogată,
‎la procesul de acum cinci ani.
‎Să chemați iar victima ca martor ‎nu e necesar și e nedrept.
‎Acuzata a fugit și a venit când a vrut,
‎ce drept are ‎să o facă pe victimă să vină iar?
‎E secundar…
‎E dreptul de bază ‎al oamenilor la un proces corect.
‎Acuzata care a fugit și s-a întors ‎nu-i cetățean coreean?
‎- Victima… ‎- Un moment.
‎Ce origini aveți?
‎- Poftim? ‎- Originea familiei. Numele de familie.
‎Da. E familia Woo din Danyang.
‎Danyang e în Chungcheongbuk-do, nu?
‎Dar de ce vă grăbiți ‎și-i întrerupeți pe alții?
‎Nu-i stă în fire cuiva din Chungcheong-do.
‎- Poftim? ‎- Nu e frumos să-i întrerupi pe oameni.
‎N-o mai faceți!
‎În această sală de judecată, ‎unde eu sunt judecătorul,
‎e interzis să-i întrerupi pe alții.
‎Da. Bine.
‎Dle judecător, cu tot respectul,
‎nu vă trageți din familia Ryu, ‎din Pungsan?
‎De unde ați știut?
‎Familia Ryu din Pungsan ‎are o istorie bogată
‎și se află în satul Andong Hahoe, nu?
‎Așa dați impresia.
‎Chiar așa?
‎Eu sunt din familia Kim, din Andong,
‎iar Pungsan face parte din Andong, ‎așa că putem spune
‎că suntem din același oraș.
‎Da, așa e.
‎Da.
‎Îmi pare bine.
‎Da, îmi pare bine.
‎Onorată instanță, referitor la citarea ‎victimei, Lee Sun-yeong, ca martor…
‎Care-i originea dv., dnă avocat?
‎Dle judecător.
‎Ați întrerupt pe cineva în timp ce vorbea.
‎Poftim?
‎În această sală, unde sunteți judecător,
‎e interzis să-i întrerupeți pe oameni.
‎E împotriva regulilor.
‎De acum până la sfârșitul procesului,
‎avocații trebuie să ridice mâna ‎dacă au ceva de spus.
‎Nu puteți vorbi fără permisiunea mea.
‎Ce e?
‎Onorată instanță, eu sunt
‎din familia Choi, din Wonju.
‎Judecătorul Choi Bo-yeon, ‎care lucrează la același etaj ca dv.,
‎e tot din familia Choi, din Wonju.
‎El…
‎este tatăl meu.
‎Ce?
‎Sunteți fiica judecătorului-șef Choi?
‎- Da. ‎- Doamne!
‎Judecătorul Choi ‎mi-e un coleg foarte drag.
‎Mai și luăm cina împreună uneori.
‎Am auzit în trecere că fiul lui e doctor.
‎Văd că fiica lui e avocată.
‎Se pare că și-a crescut bine copiii.
‎Îl invidiez.
‎Mulțumesc.
‎Îi voi transmite salutările dv.
‎Da, bine.
‎Doamne!
‎Despre ce vorbeam?
‎Discutam despre convocarea victimei ‎ca martor.
‎Da. Hai să facem așa!
‎Poftim?
‎Mergem până la capăt cu procesul, ‎deci s-o facem cum trebuie.
‎E vreo problemă?
‎Ei bine…
‎Nu, domnule.
‎Deci am avut dreptate. Ea e.
‎Nu le stă bine împreună?
‎Le stă foarte bine împreună.
‎Nu crezi că lui Jun-ho ‎îi place de avocata Choi?
‎Da, cred că nu bei multă cafea.
‎De fapt, mai degrabă…
‎Nu știi prea multe despre asta, nu?
‎Oare unde mi-e jumătatea?
‎Următorul martor e victima, Lee Sun-yeong.
‎Martorul să vină în față.
‎AVOCAȚI, ACUZATĂ
‎JURIU
‎PROCUROR
‎„Jur.
‎Jur solemn să spun adevărul ‎și numai adevărul
‎și sunt de acord să fiu pedepsită
‎conform sperjurului dacă mint.”
‎Dră avocat, puteți începe ‎interogatoriul martorei.
‎Stați așa!
‎Dră avocat Choi, vă rog!
‎Ce?
‎Juriul simpatizează cu victima, ‎nu cred că ar trebui să fim prea rigizi.
‎Dră avocat Choi, ‎du-te acolo și fii blândă!
‎Bine.
‎Bună ziua, dră Sun-yeong!
‎Bună!
‎Știu că vă e greu să vă amintiți ‎ce s-a întâmplat acum cinci ani,
‎dar vă mulțumesc ‎că sunteți aici ca martor.
‎Aveți multe vânătăi și răni.
‎Cum v-ați rănit?
‎Obiecție!
‎E irelevant pentru caz.
‎Cât mai vorbiți pe lângă subiect?
‎Dle judecător, permiteți-mi ‎să-i mai pun câteva întrebări!
‎Are legătură cu cazul.
‎Din moment ce ea spune că e relevant, ‎vom asculta deocamdată.
‎Se respinge.
‎Ne puteți spune cum v-ați rănit?
‎Ei bine…
‎Da, ei bine…
‎Soțul…
‎dv. v-a lovit?
‎Obiecție!
‎E irelevant pentru caz!
‎Există documente care spun ‎că poliția a fost chemată
‎cu 2 zile înainte de incidentul ‎din 6 noiembrie 2017,
‎când Lee Sun-yeong ‎a fost lovită de soțul ei.
‎E important să știm ‎dacă rănile i-au fost provocate de acuzată
‎sau de soț.
‎Lăsați-ne să verificăm faptele!
‎Înțeleg ce spuneți, dră avocat.
‎Limitați-vă la întrebările ‎de la momentul incidentului!
‎Nu mai puneți întrebări ‎despre rănile actuale!
‎Da, domnule.
‎Vă mai întreb o dată.
‎Dnă martor, vă amintiți că poliția ‎a venit la dv. acasă
‎pe 6 noiembrie 2017?
‎Dacă vă referiți la 2017…
‎au trecut deja cinci ani.
‎Nu-mi amintesc.
‎În ziua aceea, soțul dv. v-a lovit
‎așa că proprietara, care stă sub dv., ‎a chemat poliția.
‎Iată dosarele poliției! Nu vă amintiți?
‎Nu-mi amintesc.
‎Minciuni!
‎V-ați prostit de când v-a bătut soțul?
‎Ce faci? Nu mai vorbi!
‎Acuzat, ce ați spus?
‎N-am bătut-o atât de rău.
‎Chiar dacă voiam, n-aveam timp, ‎fiindcă venea poliția.
‎Dar uitați ce face nemernica!
‎Încearcă să dea vina pe mine ‎pentru toate bătăile pe care le primește
‎de obicei de la soțul ei!
‎Totul e o minciună!
‎Onorată instanță.
‎Acuzata o insultă pe victimă, ‎își bate joc de dv.
‎și nu arată nicio remușcare!
‎Da.
‎Văd asta.
‎Aveți perfectă dreptate.
‎Dle judecător…
‎Trebuie să ridicați mâna!
‎Ce?
‎La acest proces, ‎avocații trebuie să ridice mâna
‎dacă au ceva de spus.
‎Nu putem vorbi ‎fără permisiunea judecătorului.
‎De ce?
‎Cred că e din cauză că provine ‎din familia Ryu din Pungsan.
‎Ce e?
‎Așa.
‎Onorată instanță, ne cerem scuze.
‎Acuzata nu e obișnuită cu procesele, ‎a pierdut controlul
‎și a spus lucruri nedorite.
‎Putem lua o pauză, ‎ca acuzata să se liniștească?
‎Dle procuror, ‎aveți ceva să o întrebați pe martoră?
‎Ei bine…
‎Nu.
‎Nu am.
‎Martora poate pleca.
‎Victima și acuzata
‎nu se vor mai întâlni în această sală.
‎Luăm o pauză de zece minute.
‎Ridicați-vă!
‎Acuzat.
‎Veniți-vă în fire!
‎Nu ne puteți încurca.
‎Vă încurc?
‎Vă învârteați în jurul cozii, ‎așa că am zis ce era evident.
‎Ați zis și uitați ce s-a întâmplat!
‎Într-un proces ‎există ordine și formalitate.
‎Nu e o ceartă ca la piață.
‎Ajutați-ne să ne ducem strategia la capăt!
‎O ceartă ca la piață?
‎Dacă o face un avocat, e strategie, ‎dar dacă o fac eu, e ceartă ca la piață?
‎Cine mă credeți?
‎- Avocatul Jung n-a vrut să sune așa. ‎- Cum așa?
‎Îi țineți partea fiindcă sunteți avocată?
‎Am făcut-o fiindcă eram prea nervoasă ‎ca să stau să mă uit!
‎Ușor, ușor!
‎Procesul ăsta nu e ca să vă liniștiți.
‎Ci ca să vă reducem sentința.
‎Gândiți-vă la fiica dv. care vă așteaptă!
‎Dacă vreți ‎s-o vedeți mai repede pe Ha-yun,
‎trebuie să ne ascultați.
‎Ușor, ușor!
‎Ușor, ușor! Bun.
‎Oprește-te!
‎Urmează doctorul, nu?
‎Da.
‎Avem noroc dacă acceptă fără rezerve
‎că rănile puteau fi din cauza soțului.
‎Dar, dacă spune altceva, ‎va trebui să luăm atitudine.
‎Să evidențiem că martorul ‎are ceva cu dezertorii nord-coreeni
‎pentru a-l discredita.
‎De data asta…
‎Vorbește tu, avocată Woo!
‎Fiindcă…
‎sunt rigidă?
‎Da. Arată-ne ce poți!
‎Bine.
‎MARTOR
‎Acesta e diagnosticul rănilor
‎scris acum cinci ani, ‎după ce ați văzut-o pe victimă.
‎Puteți citi ce a fost subliniat?
‎Da.
‎„Paisprezece zile de tratament
‎pentru entorse și îndoirea coloanei, ‎de la data diagnosticului.
‎Zgârieturi și vânătăi pe tot corpul, ‎datorate atacului.
‎Deteriorarea părului și a scalpului, ‎cauzată de trasul excesiv de păr.”
‎Care credeți că e cauza acestor simptome?
‎Da.
‎Atacul din cauza acuzatei ‎și a complicei ei.
‎Asta e tot.
‎Dră avocat, puteți pune întrebări.
‎Pe 6 noiembrie 2017, ‎cu două zile înainte de incident,
‎a fost chemată poliția fiindcă dna Lee ‎a fost agresată de soțul ei.
‎Când ați formulat diagnosticul, ‎știați acest lucru?
‎Nu.
‎Acum că știți, credeți ‎că rănile doamnei Lee Sun-yeong
‎ar fi putut fi cauzate ‎de agresiunea soțului, nu de acuzată?
‎Nu.
‎Tot cred că acuzata e de vină.
‎De ce?
‎Numele persoanei responsabile ‎nu e scris pe răni.
‎Îmi dau seama după răni.
‎Pentru că sunt doctor.
‎Îmi puteți explica ‎de unde știți pe baza unor date medicale?
‎Am dat deja părerea unui doctor, ‎în calitate de doctor.
‎Ce mai trebuie să fac
‎dacă îmi cereți ‎să mă bazez pe alte date medicale?
‎- Bagă-l la colț! ‎- Bine.
‎Începutul lui 2018.
‎Ați scris articolul ăsta pentru ziar. ‎Puteți citi titlul cu voce tare?
‎Obiecție!
‎E irelevant pentru caz.
‎- Spuneți! ‎- Prima propoziție e:
‎„O femeie coreeană atacată ‎de dezertori nord-coreeni m-a căutat.”
‎Articolul menționează direct incidentul, ‎ceea ce înseamnă că e relevant.
‎Obiecția se respinge.
‎Continuați, dră avocat!
‎Dle martor, ‎vă rog să citiți titlul articolului!
‎Dle judecător.
‎Se poate să nu vorbesc despre asta?
‎Refuzați să depuneți mărturie?
‎Din ce motiv?
‎Am primit multă ură și critici ‎după ce am scris asta.
‎Am primit comentarii urâte, ‎plângeri la telefon
‎și scrisori de amenințare.
‎Din păcate, niciuna nu corespunde ‎motivului refuzului de a depune mărturie.
‎Citiți titlul articolului!
‎„Dezertorii nord-coreeni ‎devin un grup criminal.”
‎Martorul spune: „În societatea coreeană,
‎dezertorii nord-coreeni ‎sunt deja o mare problemă,”
‎și: „guvernul care le dă fonduri ‎dezertorilor nord-coreeni
‎pare că-i recompensează pe infractori.”
‎E corect?
‎Adică…
‎Ei bine,
‎nu sunt împotriva nimănui. ‎Statisticile vorbesc de la sine.
‎Știți care-i rata criminalității ‎la dezertorii nord-coreeni?
‎Cam de zece la sută.
‎De două ori mai mare ‎decât a sud-coreenilor.
‎Și rata recidiviștilor ‎e de cinci ori mai mare.
‎Tot mai credeți că dezertorii nord-coreeni ‎nu sunt o grupare criminală?
‎Deci, v-ați dat cu părerea ‎despre cine a rănit-o
‎doar uitându-vă la rana victimei,
‎fără legătură cu ce credeți dv. ‎despre dezertorii nord-coreeni?
‎Ce?
‎Spuneți
‎că acuzata e mai vinovată ‎decât soțul victimei, nu?
‎Căci soțul e sud-coreean,
‎dar acuzata e dezertor nord-coreean.
‎Obiecție. Sugerează răspunsul.
‎Se admite.
‎Dar, sincer,
‎e corect să faci un soț abuziv ‎dintr-un sud-coreean normal
‎doar ca să faci ceva bun ‎pentru dezertorii nord-coreeni?
‎Ce?
‎Procesul ăsta se ține ‎datorită taxelor plătite de cetățeni.
‎Procesul ar trebui să-i protejeze pe ei, ‎nu pe dezertoarea nord-coreeană!
‎Ușor! Juriul e de partea noastră acum.
‎Deși vă respect opinia,
‎și dezertorii nord-coreeni ‎sunt cetățeni ai Coreei de Sud.
‎De aceea ținem acest proces.
‎Da, păi…
‎Așa e.
‎Mănânci?
‎Ai dat-o în bară și acum mănânci?
‎Cum poți mânca, idiotule?
‎- Ce-i cu tine? Ești nebun? ‎- Tu ești nebun.
‎Ai idee cât am muncit ‎ca să obțin GDC-ul drept client?
‎GDC-ul?
‎Da, golanule!
‎Grupul Doctorilor Cinstiți, GDC! ‎Tu ai stricat tot!
‎L-ai chemat pe Kwon Byeong-gil ‎în boxa martorilor
‎fără să știi că e director la GRD?
‎Ai idee ce mi-a zis președintele?
‎N-ai idee!
‎Kwon Byeong-gil a zis că nu vrea ‎să vorbească despre articol.
‎Dar avocații de la Hanbada ‎au insistat să vorbească despre asta!
‎Doamne!
‎Faci asta din cauza unui caz ‎de interes public cu începătorii?
‎Myeong-seok.
‎Cum poate cineva ‎cu experiența ta să greșească așa?
‎Cum de ne-ai costat un client
‎care valorează miliarde ‎pentru un simplu caz de interes public?
‎Bine, înțeleg. Te poți opri acum.
‎Singurul meu coleg
‎care ar trebui să mă ajute ‎îmi face mie rău!
‎Doamne, ce enervant!
‎Doar pe mine mă preocupă firma asta!
‎Îmi pare rău că n-am verificat ‎antecedentele martorului.
‎Îmi pare rău că ați pierdut ‎un client de miliarde.
‎Nu e nevoie să vă cereți voi scuze.
‎E greșeala mea.
‎E vina mea și mi-e foarte rușine acum.
‎Dar hai să nu ne gândim că e
‎„un simplu caz de interes public” ‎sau „doar o dezertoare nord-coreeană”.
‎Să muncim din greu și dacă nu e un caz
‎de miliarde de woni.
‎Da.
‎Bine.
‎Terminați de mâncat!
‎Eu plec, căci mi-e rușine.
‎STABILIREA LEGII ȘI ORDINII
‎- Mamă! ‎- Ha-yun!
‎Mamă!
‎Lui mami îi pare rău.
‎Mamă!
‎Lui mami îi pare rău, Ha-yun!
‎Ha-yun!
‎Te descurci bine!
‎Te-ai descurcat grozav.
‎Să mâncăm ‎gimbap!
‎ALB 480, ALBASTRU 680
‎PREMIU DE EXCELENȚĂ ‎PREMIU DE EFORT, PREMIU DE FAIR-PLAY
‎ZIUA SPORTULUI CU VISURI ȘI SPERANȚĂ
‎Poftim, Young-woo! Ia niște fructe!
‎Nu.
‎Fiul meu e prea chipeș.
‎Young-woo! Poftim, ține!
‎- Tată. ‎- Da?
‎Eu de ce nu am mamă?
‎Pedeapsa pentru vătămarea rezultată ‎din jaf e prea mare.
‎Pentru crimă iei cinci ani.
‎Nu are sens ca pedeapsa la asta ‎să fie șapte.
‎Ce-ar fi să solicităm o evaluare ‎a constituționalității legii?
‎Dacă acest lucru este neconstituțional,
‎Hyang-sim poate fi achitată.
‎S-a mai întâmplat așa de câteva ori.
‎În 2001, 2006 și 2016.
‎Și? N-a mers mereu?
‎Nu, au fost considerate constituționale.
‎Dezertorul nord-coreean e practic ‎un fel de refugiat, nu?
‎Nu există legi generoase pentru refugiați, ‎imigranți sau străini?
‎Nu.
‎Gândește-te bine! Chiar nu există nimic?
‎Nimic. N-ar trebui să existe așa ceva.
‎E de parcă le-ai da voie refugiaților ‎și imigranților să comită delicte.
‎Atunci ce ar mai putea fi?
‎Young-woo, ești un geniu.
‎Gândește-te la ceva!
‎E cam tras de păr, ‎dar îmi vine ceva în minte.
‎Ce anume?
‎Legea nord-coreeană.
‎Legea nord-coreeană?
‎Da, sunt jafuri și în Coreea de Nord.
‎Articolul 288 din legea penală ‎a Coreei de Nord. Jaful bunurilor.
‎„Cineva care a jefuit bunuri personale
‎prin atac sau amenințări ‎la adresa vieții sau sănătății
‎cuiva va fi condamnat la maximum 4 ani ‎într-un lagăr de muncă.”
‎Dar, conform ‎Dreptului Penal
‎publicat de editura ‎Universității Kim Il Sung,
‎jaful din Coreea de Nord, ‎spre deosebire de cea de Sud,
‎necesită un nivel ridicat de intensitate ‎în atacuri și amenințări.
‎Atacul trebuie să fie atât de intens, ‎încât să ucidă sau să rănească grav,
‎iar amenințările trebuie să ducă la moarte
‎sau la răni grave,
‎dacă victima ‎nu respectă cerințele infractorului.
‎Dacă agresiunea și amenințările ‎nu îndeplinesc aceste condiții,
‎nu poate fi vorba de jaf
‎și e vorba de furtul bunurilor personale.
‎Furtul bunurilor personale?
‎„Articolul 284 ‎al Dreptului Penal nord-coreean.
‎Furtul bunurilor personale.
‎Vinovatul va primi
‎maximum un an de muncă silnică.”
‎Dle judecător, concentrați-vă la sentință!
‎Furtul bunurilor personale
‎se pedepsește cu maximum 4 ani ‎de muncă silnică.
‎Cu alte cuvinte, ‎maximum patru ani de închisoare.
‎Dar pedeapsa ‎pentru furtul de bunuri personale
‎e maximum un an de muncă silnică.
‎În Coreea de Sud, ‎aceasta ar fi maximum o pedeapsă
‎de un an de muncă în folosul comunității.
‎Gata cu lecția despre legea nord-coreeană!
‎Deci ce încercați să susțineți?
‎Acuzata e obișnuită ‎cu legea nord-coreeană,
‎nu cu cea sud-coreeană.
‎Acuzata a încercat să recupereze banii ‎pe care trebuia să-i primească.
‎Nu a intenționat să fure banii ‎agresând-o pe victimă.
‎În plus, nu credea că va fi condamnată
‎la închisoare pe viață
‎sau la minimum șapte ani de închisoare ‎din cauza asta.
‎Pentru că, în Coreea de Nord,
‎acțiunile acuzatei nu sunt de ajuns ‎pentru a stabili infracțiunea de jaf.
‎Avocații susțin
‎că acuzata s-a gândit: ‎„În Coreea de Nord, ăsta nu e jaf,
‎deci nu voi comite un jaf.”
‎Asta spuneți?
‎Dle judecător, n-am mai auzit ‎ceva atât lipsit de logică.
‎E adevărat că e fără precedent.
‎Dar poate ar trebui să ne interesăm.
‎Acuzat.
‎Credeați că nu ați comis jaf,
‎fiindcă erați mai obișnuită ‎cu legea nord-coreeană?
‎Ei bine…
‎Da.
‎Chiar așa?
‎Ce urma să faceți ‎dacă victima nu vă dădea banii?
‎Nu v-ați gândit să-i luați cu forța?
‎Dle judecător…
‎Dle judecător.
‎o puteți înștiința din nou ‎pe acuzată de dreptul ei
‎de a refuza să depună mărturie?
‎Desigur.
‎Acuzată, nu sunteți obligată ‎să răspundeți.
‎Dar am vrut să vă întreb, ‎ca să avem un proces corect.
‎Acuzată, aveți ceva de spus?
‎M-am dus acolo
‎ca să iau banii.
‎Erau banii mei.
‎Da.
‎Ei bine…
‎Ce părere aveți ‎despre ce au declarat avocații acum?
‎Chiar ați crezut că trebuie ‎doar să amenințați victima
‎încât să nu fie jaf, ‎conform legii nord-coreene?
‎Nu sunt sigură.
‎Sincer, nu știu multe
‎despre legea nord-coreeană.
‎Înțeleg.
‎Asta e tot.
‎Apărarea a încheiat.
‎Jurați, începeți revizuirea!
‎Voi da un verdict după aceea.
‎Ridicați-vă!
‎Mă întorc la birou. Veniți cu mine?
‎Aștept verdictul.
‎Și eu.
‎Bine, atunci.
‎Stați cu acuzata până la final!
‎Oricare ar fi rezultatul, ‎ați făcut tot ce ați putut.
‎Tovarășe avocate.
‎Ce-i cu fețele astea lungi?
‎Nu se referă la propriu.
‎Îmi pare rău.
‎Doamne, de ce vă pare rău?
‎Deci
‎s-a hotărât deja
‎că voi fi trimisă la închisoare?
‎Nu. Odihniți-vă și ne vedem la verdict.
‎Pe aici.
‎Încă n-am discutat ceva.
‎Adjudecarea constituționalității legii.
‎Ce?
‎Ai spus că au încercat și alții
‎și au fost găsite constituționale.
‎Stai!
‎Young-woo!
‎Hei!
‎Unde te duci?
‎Juriul deja ia decizia. ‎Ce mai poți face acum?
‎Verdictul încă nu a fost dat.
‎Deci încă putem cere reluarea audierii.
‎Mergem la judecător.
‎Nu poți intra fără permis de vizitator.
‎Putem cere permis de vizitator.
‎Nu ți-l dă pur și simplu.
‎Ai nevoie de permisiunea judecătorului.
‎Crezi că ți-o va da?
‎Hei!
‎Bună ziua, suntem avocați. ‎Am vrea să vizităm un judecător.
‎- Pe cine? ‎- Ryu…
‎Judecătorul-șef Choi Bo-yeon, ‎de la etajul opt.
‎Care e scopul vizitei?
‎Vă așteaptă?
‎E o chestiune personală.
‎Judecătorul Choi Bo-yeon e tatăl meu.
‎Ea e colega mea ‎și am venit aici cu treabă.
‎O clipă.
‎Aici e recepția.
‎A venit o femeie care spune ‎că e fata judecătorului Choi
‎și voiam să știu dacă a fost ceva aranjat.
‎Numele?
‎Choi Su-yeon.
‎Avocata Choi Su-yeon.
‎Da. Bine.
‎Scrieți-vă numele ‎și scopul vizitei și puteți intra.
‎CURTEA SUPREMĂ A COREEI
‎Știi pentru ce sunt toate astea?
‎Ca să-i oprească pe cei ca noi.
‎Ca să nu pledeze cazul unui judecător ‎în afara sălii.
‎Nu încercăm să facem asta.
‎Vrem doar să cerem reluarea audierii.
‎Procurorul ar vedea lucrurile așa?
‎Nu cred că m-am lăsat convinsă ‎de Woo Young-woo.
‎Mă scuzați.
‎Am venit la judecătorul Ryu Myeong-ha!
‎Cine sunteți?
‎Ce e asta?
‎Cum ați intrat aici?
‎Dle judecător. ‎Am dori să cerem reluarea audierii.
‎Nu știți că jurații ‎se ocupă acum de verdict?
‎Ba da. Dar n-am avut de ales, ‎am venit să vă vedem,
‎deși știam că e nepoliticos.
‎E prea târziu ca să cerem ‎reluarea audierii.
‎Nu.
‎Dacă nu sunteți mulțumite, ‎puteți face recurs.
‎Ce este?
‎Până la urmă, acuzata ‎nu a primit banii de la victimă.
‎Este neconstituțional să fie judecată ‎pentru vătămare rezultată din jaf.
‎Vă rugăm să permiteți reluarea audierii.
‎Tentativa de vătămare rezultată ‎din jaf nu înseamnă tentativă de jaf.
‎Tentativa de vătămare
‎face ca acuzația să fie stabilită.
‎Nu putem interpreta altfel?
‎Tentativa de vătămare rezultată din jaf ‎e mai favorabilă acuzatei
‎decât vătămarea rezultată din jaf.
‎Iar legea interzice ‎orice interpretare redusă
‎a unei legi favorabile acuzatului ‎fără motiv.
‎Mergeți la proces căci nu vreți să cedați?
‎Adică buturuga mică nu răstoarnă ‎carul mare?
‎Mai întâi ați susținut că rănile ‎nu-s din cauza acuzatei.
‎Apoi ați adus în discuție ‎legea nord-coreeană.
‎Acum e neconstituțional ‎ca acuzata să fie judecată
‎pentru vătămare rezultată din jaf ‎pentru că nu a primit banii?
‎Mă luați la mișto?
‎Fir-ar să fie!
‎JUDECĂTORUL-ȘEF RYU MYEONG-HA
‎Înțeleg că sunteți pasionate, ‎ca avocate tinere.
‎Totuși,
‎trebuie să fiți pasionate ‎la momentul cuvenit.
‎Nu e fiindcă suntem avocate tinere.
‎Ci fiindcă dna Gye Hyang-sim ‎e o mamă grozavă.
‎E ca o mamă balenă.
‎Poftim?
‎Dna Gye Hyang-sim n-are bun simț ‎și face ce vrea.
‎Nici acum nu pare să înțeleagă pe deplin ‎cu ce a greșit.
‎Dar dna Gye Hyang-sim a ales ‎să fie fugară cinci ani
‎ca să nu-și abandoneze copilul.
‎Instinctul matern ‎nu e un motiv de atenuare,
‎dar vă rog să vă gândiți la circumstanțele ‎unei mame minunate,
‎care credea că trebuie să-și crească fiica ‎înainte de închisoare,
‎ca apoi să fie destul de mare ‎încât să-și amintească mama
‎după eliberare.
‎Acesta e un argument provizoriu.
‎Nu vreau să mai aud așa ceva ‎și nici să reflectez asupra verdictului.
‎Nu voi permite nici reluarea audierii.
‎Dacă nu plecați acum, chem un intendent.
‎Cea mai faimoasă metodă de a vâna balene ‎e uciderea puiului mai întâi.
‎Aruncă un harpon spre puiul slăbit
‎și, în timp ce puiul înoată cu dureri,
‎mama nu se dezlipește de el.
‎Nu-și poate abandona puiul care suferă.
‎Atunci,
‎al doilea harpon e aruncat
‎spre mamă, care e ținta finală.
‎Oamenii.
‎Balenele sunt inteligente.
‎Știe că va fi și ea ucisă ‎dacă nu-și abandonează puiul.
‎Dar nu o face niciodată.
‎Dacă aș fi fost o balenă,
‎nu m-ar fi abandonat mama?
‎Ridicați-vă!
‎Luați loc!
‎Jurați, ați terminat evaluarea?
‎Îmi dați verdictul scris?
‎Voi anunța evaluarea juriului.
‎În privința acuzațiilor.
‎Prin decizia unanimă a rechizitoriului ‎celor șapte jurați, vinovată.
‎Opinia privind sentința.
‎Prin decizia unanimă a rechizitoriului ‎celor șapte jurați,
‎patru ani de închisoare.
‎Mulțumesc, membri ai juriului.
‎Acest tribunal ‎respectă verdictul juriului.
‎Acum, verdictul.
‎Ridicați-vă!
‎O evaluare formală.
‎Acuzata e condamnată ‎la un an și nouă luni de închisoare.
‎În orice caz, executarea sentinței ‎împotriva acuzatei
‎e suspendată trei ani ‎după data verdictului.
‎Instanța dispune eliberarea condiționată
‎și 80 de ore de muncă ‎în folosul comunității.
‎Ce spune?
‎Eliberare condiționată!
‎Ce?
‎Eliberare condiționată…
‎Acuzata a avut complice,
‎a atacat și a amenințat victima,
‎cu intenția de a-i lua bunurile cu forța.
‎Având în vedere frica ‎pe care a simțit-o victima
‎în timpul crimei și cum a fugit acuzata ‎fără să fie judecată,
‎e necesar să fie pedepsită sever.
‎Totuși, luăm în considerare că acuzata
‎nu e obișnuită cu legile ‎și regulile sud-coreene,
‎că nu are cazier
‎și, cel mai important…
‎deși au trecut cinci ani,
‎a mărturisit fără să-și uite crimele,
‎cu intenția de a fi pedepsită.
‎Așadar, curtea ține cont ‎de acești factori speciali ai sentinței.
‎Da.
‎Mărturisire.
‎Da, a mărturisit.
‎Așa e.
‎Elementele de condamnare ‎care avantajează sau dezavantajează…
‎Eram concentrați pe altceva ‎și am uitat că Hyang-sim mărturisise.
‎Ăsta e motivul de bază ‎al circumstanțelor atenuante. Și-am uitat.
‎Suntem idioate.
‎Poate că judecătorul e cel deștept.
‎Inteligența unui veteran.
‎„Inteligența unui veteran.”
‎Printr-un proces cu jurați,
‎conform legii privind jurații ‎în procesele penale,
‎decizia este considerată decizie oficială.
‎Mulțumesc.
‎Mamă, pune-o jos!
‎Uită-te la asta! Nu e frumoasă?
‎Vai, e prea scurtă pentru mine. ‎Probeaz-o tu!
‎- Mamă, probeaz-o! ‎- Îți stă bine.
‎Doar de data asta.
‎Nu, e prea scumpă.
‎Hai, ți-o iau eu.
‎Sediul central ‎se adresează noii generații,
‎așa că clientele vin cu fetele.
‎Înțeleg.
‎Aveți o fiică?
‎Nu, doar un fiu.
‎Înțeleg.
‎Atunci, sigur sunteți invidioasă ‎când vedeți o mamă cu o fiică aici.
‎Nu e prea târziu să aveți o fiică.
‎Stai lângă mine și uită-te!
‎Marca aia e foarte scumpă la preț întreg.
‎Dacă ratez reducerile, n-o mai prind, da?
‎Ce?
‎- Ar trebui să-ți iei și tu una. ‎- Nu, mersi.
‎Cumpără-ți o geantă! ‎Nu o mai folosi pe aceeași în fiecare zi!
‎Nu-mi plac magazinele universale.
‎O să-ți placă acum.
‎Ce palpitant!
‎Ce faci?
‎Să mergem!
‎Iar?
‎- Mai am multe de văzut. ‎- Hai acasă!
‎De ce?
‎Împarte orașul în două ‎și izolează fiecare parte.
‎Nu e un cartier care dispare pur și simplu.
‎Toate materialele astea sunt pe Haengbok-ro?
‎E avocata Tae Su-mi, nu?
‎- Ce caută regele aici? ‎- Rege?
‎- Cred că Jun-ho te place. ‎- Nu e ușor pentru cineva să mă placă.
‎- Ție îți bate inima nebunește? ‎- A fost o vreme când așa era.
‎E clar că-l placi!
‎Vreau să văd dacă te plac sau nu.
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei