EN NETFLIX-SERIE
-Vad heter du? -Gye Hyang-sim.
"Gye", inte "Gae".
GUREUMS BARNHEM
Vad heter din dotter?
Gye Ha-yun.
Visst är hennes namn fint?
Jag valde Ha-yun för att de sa att det är ett populärt namn i Korea.
Hon har konstigt efternamn,
men hennes förnamn sticker inte ut.
Är hon inte tung? Ska vi lägga henne på soffan?
Nej.
Det är okej.
Jag ska hålla henne.
Hon sover djupt trots att det är eftermiddag.
Jag har gett henne medicin.
Medicin? Till din dotter?
Om Ha-yun är vaken
vill hon inte skiljas från mig.
Jag förstår.
Vad är din adress?
Jag överger inte Ha-yun.
Du får inte adoptera bort henne.
Jag kommer och hämtar henne.
Okej.
-Men först behöver vi en adress… -Tror du mig inte?
Jag överger inte Ha-yun.
Jag lämnar henne tillfälligt,
i fall jag skickas till arbetsläger.
Arbetsläger?
Jag menar fängelse.
Fängelse.
Är du möjligtvis en nordkoreansk avhoppare?
Diskriminera inte Ha-yun för att hon är dotter till en nordkoreansk avhoppare
eller för att hon är dotter till en brottsling.
Jag kommer tillbaka och hämtar henne.
Okej.
Mamma!
-Mamma! -Du får inte gå ensam.
-Mamma! -Du får inte gå.
Mamma!
-Ha-yun. -Mamma!
-Mamma…
…kommer snart tillbaka.
Mamma, gå inte!
Mamma!
FALL 6 OM JAG VORE EN VAL…
Okej.
-Ja? -Advokat Jung, du ringde mig?
Ja. Advokat Choi har ett fall av allmänt intresse.
En nordkorean åtalad för personskada vid rån.
"En nordkorean åtalad för personskada vid rån."
Som jag ser det finns det inte mycket du kan göra.
Hur ska jag uttrycka mig? Jag tycker att advokat Choi är för passionerad.
Hon verkar ha för mycket empati för svaranden.
Jag tänkte att du kunde ta dig an fallet med henne
och stoppa henne: "Lugna dig."
"Lugna dig"?
Ja, lugna ner advokat Choi så att hon inte behandlar fallet känslomässigt.
Så här.
"Lugna dig."
-"Lugna dig." -Ja, så.
-"Lugna dig." -"Lugna dig."
Få henne att slappna av. "Lugn…"
Okej, gör så.
-"Lugn…" -Lugna ner henne.
"Lugna dig."
Kom in.
Så…
Kom du inte till jobbet eller åkte du inte hem?
"Åka hem"? Vad betyder det?
Är det som att ha ett liv efter jobbet?
Det som bara existerar i fantasin och inte i verkligheten?
Tja…
Du då? Har inte du mycket jobb?
Jobb?
Jag har massor.
Mina handleder gör ont för att jag skrev mer än tio timmar i går.
Jag har redan Aspergers syndrom.
Men i den här takten får jag nog karpaltunnelsyndrom också.
Jag fick grått näshår av sömnbristen.
Jag jobbar med fallet som du tilldelades.
Nordkoreanen som är åtalad för personskada vid rån.
Va? Hyang-sims fall?
Hyang-sim?
Svaranden heter Gye Hyang-sim.
Jag har träffat henne en gång. Hon är så cool.
Hon är som en tuff syrra.
Advokat Jung tycker att du är för passionerad.
Att du har för mycket empati för svaranden.
-Jaså? -Ja.
Jag skulle säga: "Lugna dig."
Lugna dig.
Har du nånsin varit på en förvarsenhet?
Nej, det har jag inte.
Skynda dig och begär besöksrätt. Vi åker och träffar Hyang-sim.
Herregud.
Advokat Choi.
Hur har du haft det?
Det här är advokat Woo.
Hon ska jobba på fallet med mig.
Hej. Jag är Woo Young-woo från Hanbada advokatbyrå.
Oavsett vilket håll det läses från är det ändå Woo Young-woo.
Kajak, tillit, rosor, apa, ramar, Woo Young-woo.
Okej.
Woo Hyang-woo?
Va?
-Nej. -Vi kan väl
sätta oss först?
Okej.
Hur har du det? Det är säkert tufft.
Att vara här?
De ger mig mat och tak över huvudet.
Det är som ett hotell.
Jag saknar bara min dotter, Ha-yun.
Det krossar mitt hjärta lite.
Jag hörde att du är en nordkoreansk avhoppare,
Varför har du ingen dialekt?
Kamrat Woo Hyang-woo.
Varför säger du så? Det var ett tag sen jag hoppade av.
Herregud! Förvarsenheter i södra Joseon ser ut som hotell!
Måste jag prata så för att vara nordkorean?
Okej. Förlåt.
Ska vi prata om fallet?
Vi börjar från början eftersom det är nytt för advokat Woo.
Kände du offret, Lee Sun-yeong, innan incidenten?
Nej. Lee Sun-yeong är ingen nordkoreansk avhoppare
så vi hade ingen anledning att träffas.
Jag träffade henne dagen då jag skulle hämta pengarna,
för att mamma berättade om henne.
Mamma?
Menar du avhopparen Choi Yeong-hui?
Hon är inte min riktiga mamma, utan min fostermamma.
Vi kallar henne mamma.
Om mamma hade betalat tillbaka pengarna hon lånade av mig.
Jag sammanfattar.
För fem år sen
bad du "mamma", den nordkoreanska avhopparen, Choi Yeong-hui,
om de tio miljoner won hon lånade av dig.
Istället för att betala tillbaka direkt
sa Choi Yeong-hui att Lee Sun-yeong var skyldig henne pengar
och du kunde få dem från henne istället.
Ja.
De tio miljoner won hon var skyldig mamma överfördes till mig och Jeong-hui.
Jeong-hui?
Fröken Kim Jeong-hui, din kompanjon?
Kamrat Woo Hyang-woo.
Har du huvudvärk för att det är för många inblandade?
Nej.
Du var vän med Kim Jeong-hui, eller hur?
Vi är inte direkt vänner.
Vi lärde känna varandra genom mamma.
Jag kallar henne bara vän.
Hon är också en nordkoreansk avhoppare, lika gammal som jag.
Skulle du dela pengarna med henne när Lee Sun-yeong gav dem till dig?
Ja! Problemet var, skulle Lee Sun-yeong
bara ge oss pengarna som hon inte ens gav till mamma?
Om vi ville hindra henne från att ljuga om pengarna
fick vi inte se ut som folk hon kunde utnyttja.
Hon låser inte ens dörren.
Är hon inte rädd?
Hon är väldigt modig.
Jeong-hui, var försiktig.
Hon ger oss inte pengarna så lätt.
Hon betalade inte ens tillbaka till mamma.
Tala för dig själv. Du är alldeles för mjuk.
Ingen är lika vild som jag på hela Koreahalvön.
Kom.
Ta en.
Lee Sun-yeong!
Kom ut på en gång!
Kom ut!
Var är du?
Du.
Ge mig mammas pengar!
-Vilka pengar? -"Vilka pengar?"
Du tog mammas tio miljoner won och betalar inte tillbaka.
Du.
Var har du gömt pengarna?
I det där rummet?
Nej.
Snälla, släpp det den här gången. Jag är i en svår situation.
Hörru!
Din tjuvaktiga subba!
Tror du att vi har det bättre?
Kliv åt sidan!
Nej, du får inte!
Släpp!
Nej, du får inte.
Vad gör du?
Släpp!
Släpp mig!
-Förbannat. -Hörru!
Lee Sun-yeong, ge mig pengarna!
Vilket oväsen. Nu räcker det.
Hallå? Är det polisen?
-Jag har inte pengarna! -Det är 52 Dongbaek-gil.
De där uppe väsnas igen!
Jag kan inte sova. Snälla, skynda er.
Herregud.
Släpp!
Polisen kom för att hyresvärden som bodde under offret anmälde det.
Så du och fröken Kim Jeong-hui greps på plats, eller hur?
Ärligt talat slog vi henne inte så mycket.
Men polisen såg krossat glas,
en pinne som rullade runt och en tegelsten,
så det måste ha verkat allvarligt.
Du ansökte om en juryrättegång med fröken Kim Jeong-hui.
Kim Jeong-hui dök upp i rätten
och fick fyra år för personskada,
men du flydde innan rättegången.
Varför gjorde du det?
Fyra år…
Då måste Jeong-hui redan vara ute.
Ja, antagligen.
Varför flydde du?
Jeong-hui har inga barn.
Men jag har en dotter.
Ha-yun var bara tre år då.
Om jag hade skickats till arbetslägret hade hon blivit övergiven.
Jag är en nordkoreansk avhoppare,
så vi har ingen.
Mamma är inte min riktiga mamma.
Och min vän är inte min riktiga vän.
Ha-yuns pappa dog i en bilolycka strax efter att hon föddes.
Utan mig hade ingen kunnat ta hand om min dotter.
Nu då?
Var är Ha-yun nu?
Jag lämnade henne på barnhemmet.
Sen gick jag till polisen.
Kunde du inte ha lämnat henne på ett barnhem för fem år sen?
Om jag hade lämnat Ha-yun då hade hon glömt mig.
Hon var för liten.
Hon är åtta nu, så när jag hämtar henne
minns hon sin mamma.
Rymde du för att uppfostra henne tills hon blev gammal nog
att minnas sin mor?
Ja.
Och nu måste Ha-yun gå i skolan.
Hon kan inte leva som dotter till en rymling.
Jag måste skynda mig till fängelse och komma ut sen.
Som en valmamma.
Va?
Valar är kända för sina modersinstinkter och sin hängivenhet.
Det måste de ha.
Det finns inte många säkra platser i havet att uppfostra barn på.
Hur klarade du dig när du hade rymt?
Under de fem åren fick du inga bidrag
och du hade väl inget jobb.
Jag städade på ett motell,
hyrde ett rum och bodde där med Ha-yun.
Jag får dåligt samvete
när jag tänker på det.
Andra barn går på förskola
och dagis.
Men Ha-yun var på ett motellrum hela dagarna
för att jag var hennes mamma.
Hon var säkert glad för att hon var med sin mamma.
Tror du det?
Skulle hon verkligen tänka så?
Ja, det skulle hon.
Jag tänkte att…
Om jag får fyra år som Jeong-hui,
kan du hälsa på åtminstone en gång?
Jag vet att du är upptagen,
men bara en gång med Ha-yun.
Var inte så svagsint! Det blir inget fyraårigt straff.
Fröken Gye Hyang-sim måste få villkorlig dom!
Vi ska göra allt i vår makt för att få henne villkorligt frigiven.
Det var passionerat.
Har den tilltalade nån oemotståndlig charm?
Det verkar som att alla hon träffar blir uppjagade.
Vad hände med "Lugna dig"?
Som advokat
är det lika svårt att försvara det här åtalet som att försvara mord.
Kan du gissa varför?
-För att straffet är högt? -Det stämmer.
Vad är straffet för personskada vid rån?
Livstid eller minst sju års fängelse.
För att upprepa, minst sju år.
Vad är det högsta som kan reduceras?
Strafflindring vid förmildrande omständigheter
får inte överskrida gränsen för lagenlig mildring,
och med ett fast straff begränsas det till halva straffet,
så minst tre år och sex månader.
Men för att få villkorlig dom måste straffet vara mindre än tre år.
Så om du inte hittar skäl för förmildrande omständigheter
och lagenlig mildring för att minska det ännu mer,
får du ingen villkorlig dom.
Därför säger de att personskada vid rån alltid leder till fängelse.
Dessutom flydde den tilltalade.
Det kan leda till ytterligare straff.
Okej.
Det här fallet är märkligt.
Vi har inte ens börjat, men svaren finns redan där.
Som om den tilltalade redan har fått sin rättegång.
För att det fanns en medbrottsling?
Ja.
Fröken Gye Hyang-sims och fröken Kim Jeong-huis fall är nästan identiska.
Fröken Kim Jeong-hui redan
hävdat allt som gick att hävda
och allt som kunde avfärdas har avfärdats.
Och svaret
blev ett fyraårigt straff.
Gye Hyang-sim vittnade om att hon bara höll i offrets kläder
och slog henne några gånger.
Tänk om vi hävdar att det inte kan ses som kroppsskada?
Här. Offret blev svårt skadat. Vad pratar du om?
Men herrn,
hennes skador är för allvarliga.
Svaranden har en liten kropp.
Hennes medbrottsling kan vara lite större,
men två kvinnor slog henne ändå bara med händerna.
De greps av polisen strax efter att de kom dit.
De hade inte mycket tid att orsaka så allvarliga skador.
Okej. Vi måste ta reda på vad som hände.
Ja. Och vi planerar att träffa advokaten som försvarade fru Kim Jeong-hui.
Det kan finnas nåt från den tidigare rättegången som de missade.
Det är ingen dum idé,
men tid är den viktigaste resursen för en advokat.
Balansera det väl så att du inte lägger för mycket tid på fallet.
-Det ska jag. -Ja, jag förstår.
Få henne att lugna sig.
Det ska jag.
Min-woo.
Jag ska berätta en historia.
Det finns en person.
Jag tror att jag får
den personen att tro
att jag inte gillar personen.
Trots att du gillar personen?
Ja.
Och? Berätta bara för personen hur du känner.
Men…
Det är inte så enkelt.
Varför inte?
Är det en kontorsromans?
Lägg av.
Du är den populäraste killen på Hanbada.
Jun-ho. Numrera dem allihop.
Nummer ett, två och tre.
-Och dejta dem i tur och ordning. -Du pratar strunt.
Glöm det.
Jag pratar inte med dig. Ge mig flaskan.
-Är personen advokat? -Vadå?
Spelar det nån roll?
Det är bara nån
som jag träffar ofta.
Herregud! Jobbar hon med rättstvister?
Få se nu.
Det kan inte vara Woo Young-woo.
Glöm det bara.
Du.
Vet du vad?
Du är en idiot.
Du är en idiot som bara fokuserar på vem det är.
Glöm det. Sov nu.
Jag försöker bara hjälpa dig.
Jag kan bara hjälpa till om jag vet vem det är.
Berätta.
Jun-ho.
Jag vet faktiskt allt.
Jag ser vad som pågår.
Choi…
Du hörde väl vad domaren sa? Du måste komma tillbaka om två veckor.
-Ja. -Okej.
Kan du ge mig lite växel så att jag kan åka hem?
Då var det dags igen.
Varför behöver du pengar när du inte ens har ett hem?
Fortsätt.
Advokat Kwon Ju-ho?
Choe Su-yeon. Jag kontaktade dig.
Det här är advokat Woo Young-woo.
Hanbada?
Ja, jag vill prata om ett fall du jobbade med för fem år sen.
Det som gällde Gye Hyang-sim och Kim Jeong-hui.
Jag har en annan rättegång. Ska vi prata på vägen dit?
Ja.
Har fröken Gye Hyang-sim dykt upp?
Hon flydde undan rättegången.
Ja, det stämmer.
Men jag vet inte om jag är till nån hjälp.
Det är ett fem år gammalt fall, så jag minns inte så mycket.
Dessutom tar sig offentliga försvarare an så många fall.
Det är som om vi jobbar på fall bara för att få dem ur vägen.
Önskar du inte att du hade gjort nåt?
Det kanske var nåt du ville undersöka
eller saker som du valde bort.
Jag vet inte.
Fröken Gye Hyang-sim är ganska liten.
Hur var fröken Kim Jeong-hui?
Hennes storlek?
Vad jag minns var båda små.
Det här är bilder tagna av offret vid tiden för incidenten.
Minns du?
Är inte skadorna för allvarliga
för att ha orsakats av två små kvinnor på så kort tid?
Du har rätt.
Men du vet
att det svåraste att motsäga i en rättegång är…
Är?
En läkardiagnos.
Men om man tänker efter
är de flesta diagnoser som används i rättegångar
kliniska spekulationer baserade på vad patienten säger.
Det är inte många som har objektiva testresultat.
Därför är det naturligt att det finns tvivelaktiga och tvetydiga delar,
men det är svårt att motbevisa.
Ja.
Nu när jag tänker efter tror jag att läkaren var lite partisk.
Läkaren?
Läkaren som skrev diagnosen åt offret.
Ett tag efter rättegången läste jag tidningen
och såg en artikel som han hade skrivit.
Den handlade om nordkoreanska avhoppare. Hur ska jag säga det här?
Han verkade ha nåt emot nordkoreanska avhoppare.
Minns du titeln?
Jag ska kolla upp det.
Här är den.
"En koreansk kvinna som attackerades av nordkoreanska avhoppare kom till mig."
Han pratar om fallet.
Jag kände mig lite bitter efter att ha läst det.
I ett fall där alla åtalade var nordkoreanska avhoppare,
tänkte jag: "Varför måste just en sån som han skriva diagnosen?"
Lee Sun-yeongs bostad är…
Lee Sun-yeongs bostad ligger väl på andra våningen?
Ja, ska vi gå upp?
Ja.
Förbannat.
Det här jäkla stället.
Vart ska du?
Släpp.
Släpp!
Young-woo, är du okej?
Du kan inte ta pengarna!
Din snorunge.
Var inte så dramatisk.
Vi måste ringa polisen.
-Jag klarar inte det här längre. -Vänta.
Jag tror att nån redan ringer.
Är det polisen? Det här är 52 Dongbaek-gil.
Jag håller på att bli galen för att de är så högljudda!
Skicka hit nån på en gång.
Det händer alldeles för ofta.
Skynda!
Fröken Lee Sun-yeong.
Vi är advokater som företräder Gye Hyang-sim.
Vi vill prata med dig.
Om jag dör tidigt…
-Lee Sun-yeong. -…är det på grund av honom.
Har sönder, krossar och kastar saker varje dag.
Jag kanske dör snart, för mitt hjärta darrar.
Jag ville sparka ut dem på ett eller annat sätt,
men jag tycker synd om frun som blir slagen.
Innan jag visste ordet av hade det gått fem tröttsamma år!
Ringde du polisen varje gång?
Ja.
Tror du att den misshandlande idioten lyssnar på mig?
Men han lugnar sig när polisen kommer.
Även om det bara är ett litet tag.
Då måste du ha ringt polisen för fem år sen också.
Självklart!
När jag ringer och ger dem min adress
skickar stationen hit polisen
som om de kör ut jjajangmyeon.
Var är Lee Sun-yeong? Träffade du henne?
Nej, hon svarar inte.
Tror ni att hon vill visa sitt ansikte
när hon blir slagen av sin man?
Jag är trött på det här.
Hyresvärden ringde polisen varje gång det var bråk.
Borde det inte finnas register över samtalen innan incidenten också?
Du har rätt. Vi borde kolla registren.
-Är du… -Young-woo.
Sms:a när du har skickat det.
Okej.
Herregud.
Vad tycker du om Jun-ho?
-Va? -Vad känner du för Jun-ho som man?
Du måste ha mycket fritid nuförtiden.
Jag tror att Jun-ho gillar dig, advokat Choi.
Va?
Jobbar på Hanbada,
en advokat på rättstvistavdelningen och nån han träffar ofta.
Det är Choe Su-yeon.
Varför?
Gillar du inte Jun-ho för att han inte är advokat?
Har Jun-ho sagt nåt om mig?
Till dig?
Jag menar,
vi bor ihop och pratar om mycket.
Är du nyfiken?
Nej.
Därför vill vi kalla offret, Lee Sun-yeong, som vittne.
Herr domare,
offret har redan korsförhörts
på rättegången för fem år sen.
Att kalla offret som vittne igen är onödigt och orättvist.
Svaranden flydde och kom tillbaka när hon ville.
Vad har hon för rätt att få offret att komma och gå?
Det här är sekundärt…
Det är en grundläggande rättighet att få en rättvis rättegång.
Är inte svaranden koreansk medborgare?
-Offret… -Ett ögonblick.
Vad är ditt ursprung?
-Ursäkta? -Din familjs ursprung. Ditt efternamn.
Jaha. Det är familjen Woo från Danyang.
Danyang ligger väl i Chungcheongbuk-do?
Men varför har du så bråttom att du avbryter andra?
Det är olikt nån från Chungcheong-do.
-Ursäkta? -Det ser inte bra ut att avbryta folk.
Gör inte det.
I den här rättssalen där jag är domare
är det förbjudet att avbryta folk.
Okej.
Herr domare, med all respekt,
är inte din familjs ursprung släkten Ryu i Pungsan?
Hur visste du det?
Ryu-släkten har en lång och rik historia
i byn Andong Hahoe, eller hur?
Du ger bara det intrycket.
Jaså?
Mitt ursprung är släkten Kim från Andong,
och eftersom Pungsan är en del av staden Andong
har vi samma hemstad.
Ja, det är sant.
Ja.
Trevligt att träffas.
Ja, trevligt.
Angående att kalla offret, Lee Sun-yeong, som vittne…
Vad är ditt ursprung, advokaten?
Herr domare.
Ni avbröt en annan person när hon pratade.
Ursäkta mig?
I den här rättssalen där ni är domare
är det förbjudet att avbryta folk.
Det är mot reglerna.
Från och med nu tills rättegången är över
måste advokater räcka upp handen om de vill säga nåt.
Du får inte tala utan mitt tillstånd.
Vad är det?
Herr domare, min familjs ursprung
är släkten Choi från Wonju.
Domare Choi Bo-yeon, vars kontor ligger på samma våning som ditt,
kommer också från släkten Choi.
Han…
…är min far.
Va?
Är du chefsdomare Chois dotter?
-Ja. -Himmel.
Chefsdomare Choi är en kär kollega till mig.
Vi äter till och med middag ihop ibland.
Jag hörde att hans son är läkare
och hans dotter är tydligen advokat.
Han verkar ha uppfostrat sina barn väl.
Jag avundas honom.
Tack.
Jag ska hälsa från dig.
Ja, okej.
Herregud.
Vad pratade vi om?
Vi pratade om att kalla offret som vittne.
Okej. Det gör vi.
Ursäkta?
Vi ska genomföra rättegången så vi kan lika gärna göra det ordentligt.
Är nåt på tok?
Tja…
Nej, herrn.
Så jag hade rätt. Det är hon.
Visst ser de bra ut ihop?
De passar så bra ihop.
Tror du inte att Jun-ho gillar advokat Choi?
Jag antar att du inte dricker mycket kaffe.
Snarare än kaffe…
Du vet inte mycket om det, va?
Jag undrar var min partner är.
Nästa vittne är offret, Lee Sun-yeong.
Vittnet kan komma fram.
ADVOKATER, SVARANDE
JURY
ÅKLAGARE
"Jag lovar."
"Jag svär högtidligt att säga sanningen, hela sanningen och bara sanningen.
Jag vet att jag blir straffad
i enlighet med mened om jag ger ett falskt vittnesmål"
Advokaten, du kan börja förhöra vittnet.
Vänta.
Advokat Choi, varsågod.
Va?
Juryn sympatiserar med offret, så vi borde inte vara för stela.
Advokat Choi, gå ut dit och var försiktig.
Okej.
Hej fröken Sun-yeong.
Hej.
Det måste vara svårt att minnas vad som hände för fem år sen,
men tack för att du är här i dag som vittne.
Du har många blåmärken och sår.
Hur blev du skadad?
Protest.
Det är irrelevant för fallet.
Hur länge ska ni utbyta artigheter?
Herr domare, låt mig förhöra henne lite till.
Det är relaterat till fallet.
Eftersom hon säger att det är relevant fortsätter vi lyssna.
Avslås.
Kan du berätta hur du skadades?
Tja…
Jo…
Var det
din man som slog dig?
Protest!
Det är irrelevant för fallet!
Det finns polisrapporter som säger att polisen ringdes
två dagar före incidenten den 6 november 2017
när Lee Sun-yeong blev misshandlad av sin man.
Att avgöra om hennes skador orsakades av svarandens överfall
eller av hennes man är viktigt.
Låt oss kontrollera fakta.
Jag förstår vad du menar.
Håll dig till frågor om vad som hände vid tiden för incidenten.
Inga fler frågor om nuvarande skador.
Ja, herrn.
Jag frågar igen.
Minns du att polisen kallades hem till dig
den 6 november 2017?
Om du pratar om 2017
är det fem år sen.
Jag minns inte.
Den dagen slog din man dig.
Hyresvärden som bor under ringde polisen.
Här är samtalshistoriken. Minns du inte?
Jag minns inte.
Rena lögner!
Har du blivit dum av att bli slagen av din man?
Vad gör du? Sluta prata!
Svaranden, vad sa du?
Vi slog henne inte så mycket.
Även om vi ville, hann vi inte, för polisen kom.
Men titta på den där eländiga saken och hennes baktankar.
Hon brukar bli slagen av sin man
och försöker skylla allt på mig!
Allt är en lögn!
Herr domare.
Svaranden förolämpar offret, förlöjligar rätten.
och visar ingen ånger för vad hon gjort!
Ja.
Jag ser det.
Du har helt rätt.
Herr domare…
Räck upp handen först.
Va?
I den här rättegången måste advokaterna räcka upp handen
om de vill säga nåt.
Vi får inte prata förrän domaren ger oss tillåtelse.
Varför det?
Jag tror att det är för att hans familj härstammar från släkten Ryu i Pungsan.
Vad är det?
Okej.
Herr domare, vi ber om ursäkt.
Svaranden är inte van vid rättegångar. Hon tappade kontrollen
och sa saker hon inte menade.
Kan vi ta en paus så att svaranden kan lugna sig?
Åklagaren, har du nåt att fråga vittnet?
Tja…
Nej.
Det har jag inte.
Vittnet kan gå hem.
Jag tillåter inte att offret och svaranden
träffas i rättssalen igen.
Vi tar tio minuters paus.
Stå upp.
Svaranden.
Ta dig samman!
Du kan inte stå i vägen.
Stå i vägen?
Du kom inte till saken,
så jag påpekade det.
Du påpekade det och se vad som hände.
En rättegång har en viss ordning och formalitet.
Det är inget bondslagsmål.
Hjälp oss med vår strategi.
Bondslagsmål?
Om en advokat gör det är det strategi, men om jag gör det är det ett bondslagsmål?
Vad tror du att jag är?
-Advokat Jung menade inte så. -Hur då?
Tar du hans parti för att du också är advokat?
Jag var för frustrerad för att bara titta på!
Lugna dig.
Rättegången är inte till för att du ska släppa ut din frustration.
Den är till för att få strafflindring.
Tänk på din dotter som väntar på dig.
Om du vill träffa Ha-yun snart,
måste du lyssna på oss.
Lugna dig.
Lugna dig. Bra.
Sluta.
Läkaren står på tur, va?
Ja.
Vi har tur om han accepterar
att skadorna kan ha kommit från maken,
men om han säger nåt annat måste vi gå in hårt.
Betona att vittnet inte gillar nordkoreanska avhoppare
för att misskreditera honom.
Den här gången…
Advokat Woo, din tur.
För att…
…jag är stel?
Ja. Visa vad du går för.
Okej.
VITTNE
Det här är bedömningen av skadorna
som du skrev för fem år sen efter att ha sett offret.
Kan du läsa det understrukna?
Ja.
"Två veckors behandling behövs
för stukningar och tryck på halskotan från dagen för diagnosen.
Sår och blåmärken över hela kroppen på grund av misshandel.
Skada på hårrötter och skalp orsakad av överdrivet dragande av hår."
Vad tror du orsakade symptomen?
Jo.
Misshandeln av svaranden och hennes medbrottsling.
Det var allt.
Advokaten, du kan inleda korsförhöret.
Den 6 november 2017, två dagar före incidenten,
tillkallades polisen för att fröken Lee blev misshandlad av sin man.
Var du medveten om det när du ställde din diagnos?
Nej, det var jag inte.
Så nu när du vet det, tror du att fröken Lee Sun-yeongs skador
kan ha orsakats av makens misshandel, inte svarandens?
Nej.
Jag tror att svaranden är skyldig.
Varför då?
Namnet på den skyldiga står inte skrivet på skadorna.
Jag ser det på skadorna.
Jag är läkare.
Kan du förklara hur du vet det baserat på medicinska fakta?
Jag har redan gett mitt läkarutlåtande.
Vad mer måste jag göra
om du ber mig att basera det på mer medicinska fakta?
-Träng in honom i ett hörn. -Okej.
Tidigt 2018
skrev du den här artikeln för en tidning. Kan du läsa titeln högt?
Protest.
Det är irrelevant för fallet.
-Tala. -Den första meningen lyder:
"En koreansk kvinna som attackerades av nordkoreanska avhoppare kom till mig."
Artikeln nämner händelsen direkt, vilket betyder att artikeln är relevant.
Protesten avslås.
Fortsätt.
Vittnet, läs titeln på artikeln.
Herr domare.
Måste jag prata om det här?
Vägrar du att vittna?
Av vilken anledning?
Jag har fått mycket hat och kritik efter att jag skrev det här.
Jag fick hatkommentarer, telefonsamtal
och till och med hotbrev.
Tyvärr räcker det inte som skäl för att vägra vittna.
Läs titeln på stycket.
"Nordkoreanska avhoppare börjar bli en kriminell grupp."
Vittnet hävdar att "i det koreanska samhället
är nordkoreanska avhoppare redan ett stort problem"
och "att regeringen ger nordkoreanska avhoppare bidrag
är som att ge brottslingar ett incitament för kriminella handlingar."
Stämmer det?
Jag menar…
Tja…
Jag är inte partisk. Statistiken talar för sig själv.
Vet du hur många nordkoreanska avhoppare som begår våldsbrott?
Upp till tio procent.
Mer än dubbelt så många som sydkoreaner.
Antalet andragångsförbrytare är också fem gånger högre.
Tror du fortfarande att nordkoreanska avhoppare inte är kriminella?
Så du säger att du kan avgöra vem som orsakade skadan
bara genom att titta på offret,
och det är orelaterat till dina tankar om nordkoreanska avhoppare?
Va?
Du säger
att svaranden är mer skyldig än offrets man. Stämmer det?
För att maken är sydkorean
och svaranden är nordkorean.
Protest. Ledande.
Bifalles.
Men ärligt talat…
Är det rätt att anklaga en normal sydkorean för misshandel
för att göra nåt bra för nordkoreanska avhoppare?
Va?
Rättegången görs med medborgarnas skattepengar,
så rättegången borde skydda dem, inte den nordkoreanska avhopparen!
Ta det lugnt. Juryn är på vår sida nu.
Jag respekterar din åsikt,
men nordkoreanska avhoppare är också medborgare i Sydkorea.
Det är därför vi har rättegången.
Ja, men…
Det stämmer.
Äter du?
Du klantade dig, men ändå äter du?
Hur kan du äta, din idiot?
-Vad är det med dig? Är du galen? -Det är du som är galen.
Vet du hur hårt jag har jobbat för att få GRL som klient?
GRL?
Ja, din idiot!
Gruppen av Rättfärdiga Läkare, GRL! Du sumpade det!
Lät du Kwon Byeong-gil vittna utan att veta
att han är chef för GRL?
Vet du vad jag fick stå ut med från ordföranden nyss?
Nej, det vet du inte!
Kwon Byeong-gil sa att han inte ville prata om artikeln,
men advokaterna på Hanbada insisterade på att han skulle göra det!
Herregud.
Herregud!
Är det här på grund av ett fall du gör med nybörjarna?
Myeong-seok.
Hur kan nån med din erfarenhet göra ett sånt misstag?
Hur kunde du kosta oss en klient
som är värd miljarder för ett fall med allmänintresse?
Okej, jag förstår. Du kan sluta nu.
Den enda kollega jag har
som borde hjälpa mig skadar mig istället!
Det är så irriterande!
Jag är ensam om att oroa mig för firman!
Förlåt att jag inte kollade vittnets bakgrund.
Förlåt att jag fick dig att förlora en klient värd miljarder.
Det är inget som nybörjare ska be om ursäkt för.
Det är mitt fel.
Det är mitt fel och jag skäms.
Men vi borde inte se det som
"bara ett fall med allmänintresse" eller "bara en nordkoreansk avhoppare".
Vi borde jobba hårt även om det inte är ett fall
som är värt miljarder won.
Ja.
Okej.
Ät upp.
Jag går nu för jag skäms.
Oj.
UPPRÄTTANDE AV LAG OCH ORDNING
-Mamma! -Ha-yun.
Mamma!
Mamma är ledsen.
Mamma.
Mamma är ledsen, Ha-yun.
Ha-yun.
Det går bra för dig!
Du var jätteduktig.
Nu äter vi gimbap.
VIT 480, BLÅ 680
FÖRTRÄFFLIGHETSPRIS, ANSTRÄNGNINGSPRIS, FÖRMÅNSPRIS
IDROTTSDAG MED DRÖMMAR OCH HOPP
Här, Young-woo. Ta lite frukt.
Nej.
Min son är så stilig.
Young-woo? Här, håll den.
-Pappa. -Ja?
Varför har jag ingen mamma?
Straffet för personskada vid rån är för högt.
Mord ger minst fem år.
Det är orimligt att det här ska ge sju år.
Varför ansöker vi inte om en dom utifrån grundlagen?
Om domstolen anser att det strider mot grundlagen
kan Hyang-sim frikännas.
Det har redan hänt några gånger.
År 2001, 2006 och 2016.
Och? Fungerade det inte?
Jo, de ansågs vara grundlagsenliga.
En nordkoreansk avhoppare är väl tekniskt sett en flykting?
Finns det inga lagar som är generösa mot flyktingar, invandrare eller utlänningar?
Nej.
Tänk efter noga. Finns det verkligen ingenting?
Det finns inget. Det borde inte finnas nåt sånt.
Det är som att ge en brottslig licens till de grupperna.
Vad kan vi göra då?
Young-woo, du är ett geni.
Kom på nåt!
Det är lite långsökt, men jag har en idé.
Vad är det?
Det är nordkoreansk lag.
Nordkoreansk lag?
Ja, det förekommer rån i Nordkorea också.
Artikel 288 i nordkoreansk straffrätt. Rån av privat egendom.
"Nån som har rånat privat egendom
genom misshandel eller hot mot en persons liv eller hälsa
döms till högst fyra år i arbetsläger."
Men enligt "Straffrätt",
som publicerades av Kim Il Sung universitetsförläggare
kräver Nordkoreas rån, jämfört med Sydkorea,
en hög nivå av misshandel och hot.
Överfallet ska vara intensivt nog för att döda eller skada
och hot ska gälla överfall som leder till omedelbar död
eller allvarliga skador,
om inte offret uppfyller brottslingens önskemål.
Om misshandeln och hoten inte uppfyller kraven
kan brottet rån inte fastställas,
och det faller bara under brottet att stjäla privat egendom.
Att stjäla privat egendom?
"Artikel 284 i nordkoreansk straffrätt."
"Stöld av privat egendom."
"Att stjäla privat egendom
ger högst ett års arbetsläger."
Herr domare, var snäll och fokusera på domen.
Rån av privat egendom
ger högst fyra års arbetsläger.
Maxstraffet är alltså fyra års fängelse.
Men straffet för att stjäla privat egendom
är högst ett års arbetsläger.
I Sydkorea skulle det bara vara ett maxstraff
på ett års samhällstjänst.
Nu räcker det med föreläsningar om nordkoreansk lag.
Vad försöker du säga?
Svaranden är van vid nordkoreansk lag
än vid sydkoreansk lag.
Svaranden försökte bara få tillbaka pengarna hon skulle få.
Avsikten var inte att råna genom att förtrycka offrets fria vilja.
Dessutom trodde hon inte att hon skulle
dömas till livstid
eller minst sju års fängelse.
För i Nordkorea
räcker inte svarandens handlingar för att fastställa brottet rån.
Advokaterna hävdar alltså
att svaranden tänkte: "Det här är inte rån i Nordkorea,
så jag begår inte rån."
Är det vad du säger?
Det är den mest exempellösa logiken som nånsin har hörts.
Det är sant att den är exempellös,
men vi kanske borde undersöka det.
Svaranden.
Trodde du att det inte var ett rån
för att du var mer van vid nordkoreansk lag?
Tja…
Ja.
Jaså?
Vad hade du gjort om offret inte hade gett dig pengarna?
Tänkte du inte få pengarna även om du måste tvinga henne?
Herr domare…
Herr domare.
Kan du återigen informera svaranden
om hennes rätt att vägra vittna?
Självklart.
Svaranden, du behöver inte svara.
Men jag vill fråga, så att vi kan ha en rättvis rättegång.
Svaranden, kan du svara?
Jag gick dit för att
få dem till varje pris.
Det var mina pengar.
Ja.
Så…
Vad tänker du om det advokaterna sa?
Tänkte du verkligen att du bara skulle hota offret tillräckligt,
så att det inte skulle vara rån enligt nordkoreansk lag?
Jag vet inte.
Jag vet faktiskt inte
så mycket om nordkoreansk lag.
Jag förstår.
Det var allt.
Det avslutar försvaret.
Juryn, inled överläggningen.
Jag ger min dom efter det.
Stå upp.
Jag åker tillbaka till kontoret. Följer ni med?
Jag väntar på domen.
Jag också.
Okej.
Stanna med svaranden till slutet.
Oavsett resultatet gjorde ni ert bästa.
Advokatkamrater.
Varför så långa ansikten?
Inte bokstavligen.
Jag är ledsen.
Varför är du ledsen?
Då…
är det redan bestämt
att jag hamnar i fängelse?
Nej. Vila lite, så ses vi när domen ges.
Kom med mig.
Det finns ett yrkande som vi inte har provat än.
Dom enligt grundlagsenlighet.
Va?
Du sa att andra har försökt
och de ansågs vara grundlagsenliga.
Vänta.
Young-woo!
Hallå!
Vart ska du?
Juryn överlägger redan. Vad kan du göra nu?
Domen har inte fallit än.
Vi begär att förhöret återupptas.
Vi ska träffa domaren.
Inte utan besökstillstånd.
Vi kan be om besökstillstånd.
De ger det inte bara till en.
Man behöver domarens tillstånd.
Tror du att han ger dig tillstånd?
Hallå!
Hej. Vi är advokater. Vi vill besöka en av domarna.
-Vem? -Ryu…
Chefsdomare Choi Bo-yeon på åttonde våningen.
Vad är syftet med ert besök?
Väntar han er?
Det är ett personligt ärende.
Domare Choi Bo-yeon är min far.
Det här är min kollega. Vi är här i ett ärende.
Ett ögonblick.
Det här är receptionen.
Nån som säger att hon är domare Chois dotter vill besöka honom.
Är det arrangerat på förhand?
Ditt namn?
Choe Su-yeon.
Advokat Choe Su-yeon.
Ja. Okej.
Skriv ditt namn och ditt ärende, så kan du gå in.
KOREAS HÖGSTA DOMSTOL
Vet du vad det är till för?
För att förhindra såna som vi.
För att hindra folk från att plädera utanför rättssalen.
Vi försöker inte plädera utanför rättssalen.
Vi vill bara att förhöret återupptas.
Skulle åklagaren se det så?
Jag lät jokern Woo Young-woo övertala mig.
Ursäkta mig.
Vi är här för att träffa domare Ryu Myeong-ha!
Vilka är ni?
Vad är det här?
Hur kom ni in?
Herr domare. Vi vill återuppta förhöret.
Vet ni inte att juryn överlägger just nu?
Jo, men vi hade inget annat val än att komma hit.
Vi vet att det är oförskämt.
Det är för sent att ansöka om en återupptagning.
Nej.
Om man inte är nöjd med nåt kan man överklaga.
Vad är det?
Svaranden fick aldrig pengarna från offret.
Det strider mot grundlagen att åtalas för personskada vid rån.
Tillåt att förhöret återupptas.
Försök till personskada vid rån är inte samma sak som rånförsök.
Det måste det finnas
för att åtalet ska kunna fastställas.
Finns det inte plats för en annan tolkning?
Försök till personskada vid rån är mer gynnsamt för svaranden
än personskada vid rån.
Straffrätten förbjuder tolkningar
som gynnar svaranden utan anledning.
Går du till rättegång för att du inte vill ge dig?
Menar du att små tuvor inte stjälper stora lass?
Först hävdade ni att offrets skador inte var svarandens fel.
Sen tar ni upp nordkoreansk lag och säger att rånet inte var avsiktligt.
Nu är det fel att svaranden åtalas
för personskada vid rån för att hon inte fick pengarna?
Skojar ni?
Förbannat.
CHEFSDOMARE RYU MYEONG-HA
Jag förstår att ni är passionerade unga advokater.
Men…
…det finns en tid och plats för passion.
Det är inte för att vi är unga advokater.
Det är för att fröken Gye Hyang-sim är en bra mamma.
Som en valmamma.
Va?
Gye Hyang-sim saknar sunt förnuft och gör som hon vill.
Inte ens nu verkar hon förstå vad hon gjorde för fel.
Men hon valde att vara på flykt i fem år
för att inte överge sitt barn.
Modersinstinkt är inte förmildrande,
men jag ber er att tänka på omständigheterna för en bra mor,
som ville uppfostra sin dotter innan hon åkte i fängelse,
så att hon skulle vara gammal nog att minnas sin mor
när hon släpptes.
Det här är ett argument utanför rätten.
Jag tänker inte lyssna mer på det här eller låta domen spegla det,
och förhöret återupptas inte.
Om ni inte går nu ringer jag en vakt.
Det mest kända sättet att jaga val är att döda ungen först.
De kastar en harpun på den svaga ungen
och medan ungen simmar runt i smärta
lämnar mamman aldrig dess sida.
Hon kan inte överge sin unge som lider.
Och sen…
kastas den andra harpunen
på mamman som är det egentliga målet.
Människor.
Valar är intelligenta.
Hon vet att hon också blir dödad om hon inte överger sin unge.
Men hon överger den inte.
Om jag vore en val,
hade min mamma inte övergivit mig då?
Stå upp.
Sitt ner.
Juryn, har ni överlagt?
Kan ni ge mig den skriftliga domen?
Jag ska tillkännage juryns beslut.
Om åtalspunkterna.
Enligt enhälligt beslut av alla sju jurymedlemmar, skyldig.
Åsikter om domen.
Enligt enhälligt beslut av alla sju jurymedlemmar,
fyra års fängelse.
Tack, jurymedlemmar.
Rätten respekterar juryns beslut.
Nu till domen.
Ställ dig upp.
Formell dom.
Den tilltalade döms till ett år och nio månaders fängelse.
Verkställandet av domen mot den tilltalade
suspenderas dock i tre år efter domen.
Rätten beslutar att svaranden ska få villkorlig dom
och 80 timmars samhällstjänst.
Vad säger han?
Villkorlig dom!
Va?
Villkorlig dom…
Brottets natur är allvarligt då svaranden var i maskopi med
en medbrottsling och överföll och hotade offret
med avsikt att ta egendom med våld.
Med tanke på offrets förmodade rädsla under brottet
och hur svaranden flydde efter brottet utan rättegång,
är det nödvändigt att straffa svaranden hårt,
men med tanke på att svaranden
inte är van vid sydkoreanska lagar som nordkoreansk avhoppare
och är en förstagångsförbrytare utan kriminellt förflutet,
och viktigast av allt…
Trots att det har gått fem år,
har hon erkänt utan att glömma sitt brott,
med avsikt att bli bestraffad.
Därför tar rätten hänsyn till dessa särskilda faktorer.
Okej.
Bekännelse.
Ja, hon erkände.
Det stämmer.
Straffaktorer som är för- eller nackdelar för svaranden…
Vi fokuserade på annat och glömde att Hyang-sim hade erkänt.
Det mest grundläggande skälet till förmildrande. Hur kunde vi glömma?
Vi är idioter.
Domaren kanske är den smarta.
En veterans klokhet.
"En veterans klokhet."
Genom en juryrättegång,
enligt lagen om juryer i rättegångar,
är domslutet som en formell dom.
Tack.
Mamma, lägg ner den.
Titta. Visst är den fin?
Den är för kort för mig. Prova den du.
-Mamma, prova den. -Den klär dig.
Den här gången.
Nej, den är för dyr.
Jag köper den åt dig.
Vi har riktat oss till den yngre generationen,
så vi har fler kunder som tar med sina döttrar.
Jag förstår.
Har du en dotter?
Nej, bara en son.
Jag förstår.
Du måste vara avundsjuk när du ser en mor och dotter shoppa.
Det är inte för sent att få en dotter.
Stå bredvid mig och titta bara.
Det där märket är dyrt till fullt pris.
Om jag missar rean kan jag aldrig köpa den.
Va?
-Du borde också köpa en. -Nej då.
Köp en väska. Sluta använda samma varje dag.
Jag gillar inte varuhus.
Du kommer att gilla dem nu.
Det här är spännande.
Vad gör du?
Kom.
Igen?
-Jag har mer att titta på. -Nu åker vi hem.
Varför?
Den delar staden på mitten och isolerar de båda stadsdelarna.
Det är inte ett område som bara kan försvinna så lättvindigt.
Är allt det här om Haengbok-ro?
Det är advokat Tae Su-mi, eller hur?
-Varför är kungen här? -Kungen?
-Jag tror att Jun-ho gillar dig. -Det är inte lätt för nån att gilla mig.
-Slår ditt hjärta snabbt? -Det fanns en tid då det gjorde det.
Du gillar honom!
Jag vill veta om jag gillar dig eller inte.
Undertexter: Louise Arnesson