СЕРІАЛ NETFLIX
Ось як виглядатиме магістраль крізь Сотек.
Якщо вони прокладуть таку дорогу, то змусять нас покинули місто.
Вони поділять місто надвоє й ізолюють половини.
Це місто прекрасне.
Місто прекрасне,
а люди, які тут живуть, ще кращі.
Залишається лише…
-Як його? -Судитися.
Вимагати відкликання будівництва?
Саме так. Цього ми й хочемо.
Адвокатка Тхе Сумі?
Чому сюди прийшов сам король?
Король?
Чому ти цікавишся Тхе Сумі?
Я хотіла бути як вона.
По-моєму, ти подобаєшся Чунхо.
Якщо не знаєш, то чому не торкнешся його?
Я хочу перевірити, чи ти мені подобаєшся.
Ти можеш перевірити,
лише торкнувшись мене?
Ти взяла Йону на роботу через Тхе Сумі?
Звідки твій тато знає директорку?
То ти таки отримала роботу через зв'язки?
То я скористалася протекцією?
Йону!
СПРАВА 8 ОПОВІДЬ ПРО СОДОК-ТОН ІІ
Виспалася?
Ні. У незвичному місці погано спиться.
Я так і думала. Ти всю ніч скреготіла зубами.
Що?
Ось твій кімбап від Тон Кинамі.
Облиш.
Без шинки і шпинату?
А варений лопух?
Сама вари свій лопух.
Їж що дають. Це кімбап від Тон Кинамі.
Добре.
Дякую за їжу.
-Смачно, правда? -Так, дуже.
Такий дивний.
Скажи?
На диво смачний.
Ти посварилася з татом?
Ну…
-Ні. -А що тоді?
Він вигнав тебе?
Я сама пішла.
Так, я розумію, що ти пішла сама.
Але чому ти пішла?
Я переїду з дому, бо я вже доросла.
Грошей вистачить?
Це вона, так?
Можеш у таке повірити?
Викриття корумпованого працевлаштування в «Ханбаті».
Я дізнався, що адвокатка-початківиця в «Ханбаті»
скористалася протекцією.
На відміну від решти вона долучилася до фірми,
коли період найму закінчився.
Вона також не пройшла навчання для початківців.
Як таке можливо?
Можливо, усе завдяки тому, що батько початківиці
навчався разом із головною адвокаткою фірми?
Якби не сміховинний запит її батька,
чи змогла б вона працювати в «Ханбаті»?
Якщо хтось отримує роботу через знайомство з керівництвом,
як ми можемо називати наше суспільство справедливим?
Мене немов ошукали. Через особисті зв'язки
хтось отак запросто отримує роботу адвоката в «Ханбаті»,
коли я поклав молодість, щоб заслужити її.
Заходьте.
Прикро, що ти вважаєш, що тебе ошукали.
Прошу?
Це ж ти написав анонімний пост про Йону, так?
Заходьте.
Добре, усі зібралися, тож почнімо зустріч.
Чому ви до нас завітали?
Сідайте.
Чула, другу сторону захищає Тхе Сумі.
Так.
Позов на відкликання побудови дороги
для Хенпоку, яку здійснить Кьонхе.
Ми захищаємо жителів району Сотек.
Як просувається?
Нам поки важко довести,
що є краща альтернатива до запланованого маршруту,
але ми знайшли підставу для незаконності.
Підставу для незаконності? Яку?
В управлінні провели оцінку впливу на навколишнє середовище
трохи пізніше, ніж дозволяє закон.
Але провели?
Так.
Тоді немає жодних підстав для незаконності самої дороги.
Це лишень невелика процедурна помилка.
Будівництво триває?
Так, ми подали запит на призупинення,
але його ще не підтвердили, тому будівництво триває.
Тобто зараз ви програєте.
Ми з самого початку знали, що завдання непросте.
Можливо, прозвучить дивно,
але в Сотеці дуже красиво.
Мешканці теж привітні.
Незабаром відбудеться перевірка на місці, і ми хочемо скористатися нею,
щоб заохотити суддів змінити думку.
Ви хочете зворушити їх?
-Так. -Ясно.
Доволі…
романтичний метод.
Але так вдається не завжди.
Знайдіть спосіб виграти політично. Менше романтики.
Політично? Менше романтики?
Пошукайте серед прихильних медіа.
Може, хтось зацікавиться нашою справою.
Подайте позов як битву між Давидом і Голіафом,
щоб зворушити громадськість.
Щоб судді почувалися незручно, займаючи бік Кьонхе.
Може здатися дрібницею, але іноді таке дуже допомагає.
Часами людей збурює
навіть безпідставний анонімний пост про якісь плітки.
Чи не так?
Так.
Хай там що — виграйте.
-Прошу? -Не програйте Тхе Сумі.
Так. Гаразд.
Ти це бачила?
Викриття корумпованого працевлаштування в «Ханбаті».
Ну…
Це…
Він про тебе.
-Що? -Він про тебе.
Хтось напав, бо ти нібито скористалася протекцією.
Звідки ти знаєш, що він про мене?
Тебе єдину взяли, коли період найму вже закінчився.
Про це шепочуть весь ранок. Ти не помітила нічого дивного?
Так.
Це…
правда.
Мій тато навчався з директоркою в університеті.
Я…
скористалася протекцією.
Студенти-юристи з хорошими оцінками
стажуються в найкращих фірмах, і їх наймають ще до диплома!
Ти завжди вчилася на відмінно, але тебе ніхто не наймав.
Усі знали, що це несправедливо.
Але нічим не зарадили, бо їх це не стосувалося.
І я також.
Але в мене аутизм…
Годі!
Дискримінація проти інвалідів заборонена законом!
Щоб тебе не взяли з такими оцінками?
Абсолютна дискримінація.
Як би ти сюди не потрапила,
добре, що тебе найняли, хоча й із запізненням!
Гадаю, його написав адвокат Квон.
Коли залишитеся вдвох, заїдь йому в потилицю.
Або вріж у живіт.
Але це злочин.
Не давай топтатися по собі, дурненька.
І досить нюняти про те, що скористалася протекцією!
Ти ж чула директорку, так?
Треба діяти політично, ясно?
Менше романтики, добре?
Добре.
-Ти з ними зв'язався? -Так.
Вони скоро приїдуть.
Господи, яке жахіття.
Господи.
-Вони от-от приїдуть. -Це ж їхня машина?
Так, їхня.
Ось.
Боже.
-Господи. -Боже.
-Вітаю. -Боже, вітаємо.
-Саме сьогодні мало вдощити. -Боже, дякую.
Дякую.
Боже, дякую.
Господи, яка жахлива погода.
ЮРИДИЧНА ФІРМА «ТХЕСАН»
У «Ханбати» немає парасольок?
Ми якісь розхристані.
Є. Зараз, хвильку.
ЮРИДИЧНА ФІРМА «ХАНБАТА»
Що?
Чому сюди приїхали «Чонуй Ільпо»?
Мабуть, викликала «Ханбата».
У них хороші стосунки.
Я читала кілька їхніх приязних статей про «Ханбату».
Стараються.
Але сьогодні матеріалу не буде.
СЛУЖБОВИЙ ВИЇЗД
Ваша честь, вітаю.
Мабуть, ви втомилися з далекої дороги.
Так.
Довга путь.
Боже, як ллє.
Будь ласка, покажіть дорогу, як минулого разу.
Добре.
Ваша честь.
Ваша честь, червоні прапорці вказують дорогу…
-Як там? -Хенпок.
Заплановану дорогу до Хенпоку.
Вона розтинає житловий район,
тобто всіх цих людей виженуть з міста, коли почнеться будівництво.
Пройдімо за прапорцями?
Так, ходімо, якщо я вже тут.
Хинміне!
Ваша честь, жителі Сотеку кличуть одне одного на прізвисько.
Тут живе вправний футболіст, тому його кличуть Соном Хинміном.
Вітаю, пане Кіме Чонхкване.
Привіт, Хинміне.
Це суддя, відрекомендуйся.
Боже, годі так мене кликати!
Вітаю.
Я Кім Чонхван.
Хинміне…
Пан Кім погодився
на нову суму компенсації за вилучення землі.
Ось письмова згода пана Кіма.
-Що? -Що ви таке кажете?
Він — член правління комітету.
Як він міг підписати таку згоду?
Так, підписав.
Я погодився.
-Чонхване! -А що?
До мене прийшли адвокати і сказали,
що в Кьонхе можуть підняти компенсацію.
Пообіцяли вдвічі більше суму,
і я погодився.
Хинміне, як ти міг так вчинити, нічого не сказавши?
А якби сказав, ти мене зрозумів би?
Ти такий заможний.
Як би ти зрозумів бажання отримати більше грошей?
Землю однаково заберуть.
Погодився не лише я.
Он Чолмін, він також погодився.
Чанун теж погодився?
Агов!
Чануне!
Ти погодився?
Гей!
Чануне!
Пан Чанун також погодився на компенсацію за вилучення землі.
Якщо в Кьонхе вирішили збільшити компенсацію,
вони мали спершу повідомити комітету мешканців.
Нечесно таємно питати окремі господарства,
щоб жителі підписали згоду.
Рішення про збільшення компенсації ще не затвердили.
У Кьонхе просто хотіли перевірити,
скільки господарств погодяться на більшу компенсацію.
Письмова згода — лише формальність для перевірки.
Тоді проблема ще серйозніша.
Ви просто промацуєте жителів,
хоча насправді не збираєтеся збільшувати компенсацію.
Ваша честь, захист відповідача дається до хитрощів, щоб виграти суд,
розділивши мешканців.
У міського голови забагато влади над жителями.
Безсилі люди не можуть висловити власну думку.
Будь ласка, зрозумійте бажання хоробрих мешканців, які висловили
свої наміри через письмову згоду.
Що?
Тобто в міського голови забагато влади?
Щоб мешканці не могли висловитися?
Що ви таке кажете?
З 488 господарств, землю яких потрібно вилучити,
загалом згоду підписало вже 343 господарства.
Відколи ми почали збирати підписи,
погодилося понад 70% господарств, усього за 15 днів.
То хіба це не істинне бажання жителів?
Ваша честь.
Я подаю ці письмові згоди як доказ.
Згоди лишень показують, що жителі
погоджуються на імовірно збільшену суму.
Збільшення компенсації ще не підтвердили.
Ці згоди нічого не доводять, ваша честь.
Так, спокійно.
Ми прийшли перевірити місцевість. Докази подасте пізніше.
Зараз зосередьмося на огляді території.
Добре.
Ми не знаємо, зі скількома людьми говорили адвокати,
тож краще скасуймо знайомство з мешканцями.
Ходімо до каркасу.
Ваша честь.
Ми відведемо вас туди, звідки видніється все місто.
Прошу за мною.
Справи не дуже, так?
Ні. Раніше жителі стояли стіною,
а місто було дуже красивим.
Але план «Тхесану» обійшов їх.
Вони розділили мешканців за допомогою письмових згод.
Так.
Тепер треба залізти на пагорб.
Ще зовсім трохи.
Господи.
-Боже милий. -Господи.
Усе добре?
Я вдягнула кросівки, щоб підготуватися до такої ситуації.
То що, вихваляєтеся тепер?
Аж ніяк.
Хочете мій піджак?
Вам він трохи тіснуватий, але можна накинути на плечі…
Ні, не треба.
Будь ласка, обережно.
На цей пагорб треба дуже обачно підійматися.
Адвокатко У.
Тихіше.
Ваша честь,
випийте сікхе.
Ні, дякую. Дощ, холодно. Чого б я хотів таке пити?
Ми скоро почнемо.
Позивачу, що ми маємо тут побачити? Переходьте до справи.
Так.
Ваша честь,
ви самі все звідси не бачите?
Місцеві жителі сильно потерпатимуть,
якщо Хенпок розітне в Сотек.
Горнятка.
-Боже. -Господи.
Щиро кажучи,
після особистих відвідин Сотеку
я вже не певен, чи варто нам приймати вимогу позивача.
Я навіть не певен, хто позивається.
Чи комітет жителів
справді представляє бажання мешканців цього району?
Ваша честь.
Це несправедливо.
Комітет постійно підтримує зв'язок із жителями
і тісно з ними спілкується.
Нам не вдалося показати своє справжнє обличчя,
бо адвокати хитрістю нас розділяють.
Я дам вам можливість довести свої слова.
І позивачам, і відповідачам.
Отримайте згоди жителів до наступного слухання.
Я сам перевірю, чи погоджується більшість
з комітетом — чи з рішенням Кьонхе.
Якщо кількість жителів,
які проти будівництва дороги за визначеним маршрутом,
не становитиме більшості місцевих жителів,
у нас не буде іншого виходу, як відхилити вимогу позивача.
Господи.
Ситуація ускладнилася.
Поки мені нема про що писати.
-Дайте знати, коли щось вирішиться. -Звісно.
Вибачте, що змарнував ваш час.
Нічого. Я вже піду.
Тобто сині будинки найімовірніше за нас?
Так.
А от червоні…
У чому річ?
-Гроші? -Не просто гроші.
Знаєте, ця…
-Ком… -Компенсація!
Так!
Вони виселяться, отримавши компенсацію.
Як і очікувалося, будинки поза будівництвом переважно сині.
Правильно.
Ті, у кого вилучають землю, гадають,
що компенсації вистачить, навіть якщо вона невелика.
Варіант особливо спокусливий, якщо суму збільшать.
Але…
Тепер я вже не певен.
Я думав, Хинмін і Чонхун на нашому боці попри все.
А вони так швидко передумали.
Ми ще встигаємо переконати жителів. Не хвилюйтеся.
Я видрукував заяви про згоду.
Чудово.
-До діла. -Так.
Добре.
Подивіться, що відбувається на вулиці.
Я йду.
Зачекай!
Так, ходімо вже.
-Уперед. -Рухаймося.
«Тхесан» уже нацькували помічників?
Нам пришвидшитися з наймом?
Так. Але спочатку пришвидшмося самі.
Так.
Якщо вам платять, потрібно зробити якомога більше.
Записуйте адреси тут.
Добре.
Є хто вдома?
Ми з юридичної фірми «Ханбата».
-Є хтось… -Дякую.
Вибачте.
-Я вже піду. -Добре.
Вибачте, пані.
Хутчіше. Ви двоє, праворуч.
Біжіть.
Чому працюю лише я? Хутчіше!
Хто там…
Я з «Тхесану»…
Я адвокат з «Ханбати».
Не якийсь помічник.
Зачекайте.
Про що це ти?
Молодець. Іди до наступного будинку.
Я справжній адвокат із «Тхесану».
Іди додому.
Ти йди додому.
Придурок.
-Вітаю. -Вітаю.
Ось.
Хто пропонує компенсацію?
Це до нас.
«Тхесан».
Боже. Поглянете?
Як подивитися…
«Тхесан» так перебільшив із компенсацією,
що геть усі жителі торочать про гроші.
Я навіть побачити нікого не змогла.
Вони переважають кількістю.
Як вони так швидко найняли людей?
Ти говорив із Чунхо?
Так, він знайшов помічників,
але їх треба ще сюди довезти.
Тоді я хоча б зберу жіночу спілку.
Нам потрібні їхні підписи. За будь-яку ціну.
Не за будь-яку…
Дякую.
Усі записали свої імена?
Там нижче адреса.
Запишіть свої домашні адреси.
Що таке?
-Просто… -Боже!
Що за питання? Хіба я бажаю вам зла?
-Я маю знати. -Ви мені не вірите?
Боже.
Хіба ви не вірите цьому адвокату?
Не підписуйте лише тому, що вірите нам…
Повірте нам.
Тоді заспівайте пісню.
Я хочу почути, як вміють співати адвокати.
-Що? -Хто не вміє співати, той не вміє захищати
-Чунхо ще їде? -Ненависник!
Я подзвоню йому.
Хто не вміє співати, той не вміє захищати
Ненависник
Хто не вміє співати, той не вміє захищати
-Ненависник! -Куди це ти?
По свою сумку. Мабуть, забула під деревом.
Хутко. Ми тут співати маємо, а ти йдеш.
Ритм! Один, два, три, чотири.
Віднесені
Вітром
Хіба твоя обіцянка нічого не варта?
Яка ваша адреса?
Коли випаде перший сніг
Перед вокзалом
Ти обіцяла, ми зустрінемося
Ваша адреса.
Сніг мете
З самого ранку
Вкриває мої коліна
Що?
Так, ми про все подбали.
Не хвилюйтеся.
Так, на зв'язку.
Ви адвокатка У Йону?
Так.
Та сумка…
Точно.
Вона ваша?
Лежала під деревом.
Очевидно, сумка адвокатки,
тому я хотіла знести її та знайти власника.
Дякую.
Я пригадую, де чула ваше ім'я, адвокатко У.
Що?
Це ж ви написали аргументацію для справи директора Кіма Чонгу?
Весілля в готелі «Техьон».
Справа із сукнею, яка зіслизнула.
Так.
Я читала аргументацію.
Директор Кім сказав,
що «Ханбата» легко впоралася з тим, що «Тхесан» вважав неможливим,
і показав її мені.
Ви заявили про особливі збитки?
Ідея свіжа, тому я запам'ятала ваше ім'я, адвокатко У.
Ясно.
Адвокатко У,
вам подобається працювати в «Ханбаті»?
Що?
Хочете перейти в «Тхесан»?
Ви хотіли показати невловну цінність Сотеку?
Любов мешканців до свого міста тощо.
Я маю на увазі вашу причину для перевірки на місцевості.
Ну…
По-моєму, у таких випадках «Ханбата»
дуже наївна.
Немає нічого слабшого, ніж людський розум.
Ще й коли йдеться про гроші.
Пора нам припинити цю розмову,
бо працюємо над однією справою.
Коли її закриють, навідайтеся в «Тхесан».
«Ханбата» — хороша фірма,
але мені здається, «Тхесан» підійде вам краще.
Виграваймо справи разом.
ЮРИДИЧНА ФІРМА «ТХЕСАН» АДВОКАТКА ТХЕ СУМІ
Думаю так щоразу, коли його бачу,
але це дерево
неймовірне.
Так, і справді.
Про що ти говорила з адвокаткою Тхе?
Що?
Я бачив, як ви довго говорили під деревом.
Якщо розкажу, про що йшлося,
напишеш ще один пост?
Що?
Що я зробив?
Що ти робиш?
Якщо зробиш так ще раз,
я заїду тобі по потилиці.
Або вдарю тебе в живіт.
Я не дозволю по мені топтатися.
Чому ти така безсоромна?
Якщо чесно, байдуже, хто написав пост.
Зрештою, це таки правда.
Твій батько з директоркою дружать з університету.
Це протекція.
То чому ти така безсоромна?
Боже.
Йону.
Ти повернулася додому?
Я вже йду, зайшла по одяг.
Куди це ти йдеш?
Я переїжджаю.
Житиму в Кинамі, поки не знайду квартиру,
тому не хвилюйся.
Йону.
-Але Йону… -Не йди за мною.
Йону, поговори зі мною.
Ні.
Як ти могла прийняти таке важливе рішення сама?
Я піду в іншу фірму.
Я не працюватиму в «Ханбаті».
Підеш в іншу фірму? Тобто? Де ти працюватимеш?
Піду в «Тхесан».
Я отримала пропозицію від адвокатки Тхе Сумі.
Ні.
Тобі туди не можна.
Та жінка…
Тхе Сумі — твоя мама!
Що?
Тхе Сумі…
народила тебе.
Вона твоя мама, Йону.
Йону.
Йон…
Йону!
Йону, усе добре?
Ти прокинулася?
Усе тіло
болить.
Боже.
Кажуть, забої по всьому тілу.
Сильно болить? Сходити по знеболювальне?
Ні.
Усе добре.
На щастя, кажуть, кістки неушкоджені.
Тобі скоро полегшає, коли відпочинеш.
Боже.
Йону.
Вибач,
що не сказав раніше.
Я збрехав, що твоя мама померла під час пологів.
Я знала.
-Що? -Бабця сказала.
Сказала?
Коли ми з нею залишилися наодинці.
Вона напилася і кричала.
«Твоя мама не померла».
«Вона покинула тебе і втекла».
«Зіпсувала життя моєму сину і втекла».
Вона так сказала.
Ясно.
Ми з
Тхе Сумі…
жили в різних світах.
Я син бідного фермера.
А Сумі — донька засновника «Тхесану».
Ми познайомилися в університеті
і якось сподобалися одне одному.
Ми ще нічого не знали про стосунки.
Тебе зачали,
коли ми не були готові.
Але
коли вона дізналася, що вагітна,
то повністю змінилася.
Мабуть, хотіла повернутися у свій старий світ,
а не одружуватися з бідняком і ставати мамою.
Сумі.
-Сумі. -Пусти!
Ти здурів?
Як ти міг прийти до мене додому?
А що мені робити, коли ти не хочеш бачитися?
Ти не виходила на зв'язок.
Усього хвильку. Нам треба поговорити.
-Прошу. -Нам нема про що говорити.
Сумі.
-Cумі. -Годі вже!
Ти цілий?
Це наша провина.
Що?
Заведімо дитину.
Ми вже все обговорили.
-Це… -Обіцяю.
Я не ускладнюватиму тобі життя.
Якщо ти народиш дитину, я заберу її та зникну.
Покину навчання.
Не складатиму екзамен. Нічого не робитиму.
Я…
Я зроблю так, щоб ти нас ніколи не побачила.
Будь ласка, Сумі.
Будь ласка.
Прошу, Сумі.
Благаю.
Зрештою
Сумі погодилася тебе народити.
Поширила чутки, що їде вчитися в США,
але насправді всю вагітність просиділа вдома.
За той час я випустився з університету,
й одразу після народження
ти стала моєю, як і обіцялося.
У Кванхо?
Так.
Прошу.
Візьміть.
Дівчинка.
Як там Сумі?
У неї все добре?
Не запитуйте про неї.
Ви більше ніколи не контактуватимете.
Я таки дотримав слова.
Я не складав профекзамен, щоб випадково з нею не перетнутися.
Я працював лише поза юриспруденцією
і виховував тебе.
А тепер
дуже про це шкодую.
Ти шкодуєш?
Коли я побачив, як ти не можеш знайти роботу,
я дуже про все пожалів.
Я нічого не тямив.
Думав, якщо дотримаюся обіцянки, яку дав колишній коханій,
буду відданим і крутим.
Коли ж насправді
це не мало ніякого значення.
Ти відданий і крутий. Я…
Я все одно мав стати адвокатом.
Я мав найняти тебе й навчати,
коли всі від тебе відвернулися.
Я мав стати компетентним батьком,
який передав би свою практику доньці.
Йону.
Досвід показав мені,
що все в житті — політичне.
Соньон
найняла тебе з політичної причини.
Сумі відмовилася від тебе
не тому, що ненавиділа.
Саме через політичні причини
вона не вийшла за такого, як я.
Я не знав, що так живуть усі решта.
Дурень, який переконував себе у важливості обіцянки та вірності,
зрештою
змусив свою доньку
розплачуватися за його життєві невдачі.
Можливо, те саме сталося з каркасом у Сотеці?
Що?
Коли вперше почув, ту дорогу мали зводити у 2016 році.
Боже, уже шість років минуло.
Тобто? То було у 2016-му?
Ми про всяк випадок спитали в управління провінції.
Але експерти сказали, що воно не відповідає вимогам.
Сказали, воно не може стати пам'яткою природи.
Де мій телефон? Треба подзвонити адвокату Чону.
О такій порі?
Так. Будь ласка, вийди.
Тоді не варто слухати через привілей адвоката-клієнта.
Де він?
Добре.
Хутко.
Твій телефон.
Будь ласка, тату, швиденько виходь.
Добре.
АДВОКАТКА У ЙОНУ
Алло?
Адвокате Чоне, мій батько вважає, що все в житті політичне
і за кожним рішенням криється політична причина.
Так, то й що?
Дивно, правда? Каркас у Сотеку.
Чому таке чудове дерево не захистили?
Не зробили пам'яткою природи?
Це якось стосується справи?
Якщо каркас не визнали пам'яткою природи
з політичних причин, тоді так.
Жителі Сотеку
висували каркас у провінційне врядування у 2016-му.
Але вже тоді
там потайки знали про потенційне будівництво дороги.
Навіть професор інженерії знав.
Адвокате Чоне?
Ви заснули?
Агов.
Адвокатко У, котра зараз година?
Зараз 3:10.
О такій порі всі вже сплять.
Пташки, телятка, навіть Мьонсок.
-Що? -Навіть якщо ми перевіримо,
політична причина чи ні,
то зробимо це вдень. Чим ми зараз зарадимо?
Точно.
Так.
Поговоримо завтра. Бувайте.
Так.
Що?
Адвокатко У, обережно.
-Сюди. -Так.
Вітаю.
НОВІ ПОЧИНАННЯ
Щоб каркас отримав статус природної пам'ятки,
треба спершу спитати Кьонхе.
Заяву розглядає комітет спадщини,
і якщо вони погоджуються,
то пишуть звіт
із запитом до культурної адміністрації.
Ви двоє зверталися в Кьонхе у 2016-му?
Ні, звертався Чучін.
Він тоді працював в управлінні провінції Кьонхе.
Ви говорите про скрипаля?
Так. Наш місцевий Юджин Пак.
Яке його справжнє ім'я?
Пак Чучін.
Що?
Саме тому він і навчився грати на скрипці.
Бо в них таке саме ім'я.
Ясно.
Він досі працює в управлінні провінції?
Звісно!
Він зараз в офісі.
Так.
Ми спитали культурну адміністрацію,
і вони відповіли, що не отримували
звітів про каркас у Сотеці.
Комітет культурної спадщини не подав звіт?
Ну…
Стільки часу минуло,
що вже й не пригадаю, але мабуть.
З якої причини?
Вони виснували, що каркас у Сотеці
не відповідає вимогам природної пам'ятки?
-Що? Хто? Я? -Що? Ні.
Комітет культурної спадщини.
Комітет культурної спадщини?
Ось про що ви.
Як усе відбулося?
У вас є записи про зустріч щодо каркасу?
Міський голова сказав, що експерти приїхали
й оглянули дерево.
Мабуть, у вас є матеріали про ту зустріч.
Можна поглянути?
Ну…
Матеріали? Зараз?
Будь ласка, зачекайте хвильку.
Я знайду їх.
Звісно.
Як ти
доїхала додому того дня?
Того дня?
Так.
У кабінеті адвоката Чона.
Ти просто раптом втекла.
Того дня…
мій пульс дуже пришвидшився.
Хоча я тебе навіть не торкнулася,
моє серце билося дуже швидко.
Тому…
мабуть,
ти мені таки подобаєшся.
Адвокатко У.
Я…
Він…
тікає?
-Що? -Пак Чучін…
втікає звідси.
Що?
Агов.
Даруйте.
Пане Паку.
Пане Паку?
Зачекайте, пане Паку.
Зачекайте!
Пане Паку!
Пане Паку, куди ви йдете?
Пане Паку!
Куди ви йдете?
Пане Паку!
Куди ви йдете?
Чорт.
Трясця.
Усе добре?
Вибачте!
КРАЙ ЖИТТЯ Й НАДІЇ
Пане Паку, усе добре?
Геть!
Чому ви так поводитеся?
У чому річ, пане Паку?
Зупиніться!
Не біжіть за мною!
Чому ви втікаєте?
Пане Паку, відповідайте!
-Зупиніться! -У чому річ? Він злодій?
Геть з дороги!
Пане!
Я тут працюю!
Ви працюєте в управлінні?
Тоді чому ви втікали?
Ось про що я.
Нащо ви взагалі бігли?
Чому ви втекли?
Мені стало соромно, ясно?
Що?
Але мене зупинив друг.
Сказав, я дурень.
Сказав, що скоро в районі збудують десяту лінію метро,
а ще будували Хенбок,
тому мені не слід подавати запит через дерево,
бо якщо його визнають пам'яткою природи,
то не зможуть збудувати метро й автостраду.
То що ви зробили?
Я просто
попросив друзів, з якими працюю в управлінні,
вдати експертів з комітету спадщини
й оцінити каркас на очах у міського голови.
Сказати йому,
що дереву не можна присвоїти статус пам'ятки.
То ви навіть не питали в комітету культурної спадщини?
Ні.
Тепер я знаю, що метро
і Хенбок зашкодять місту.
Але тоді
я думав, що ці два фактори допоможуть
району, де вартість землі не зростає.
Тому я просто…
Де ви взяли парасольку?
Цю?
Так. Парасолька із зображенням індо-тихоокеанської афаліни.
Це логотип забудовника «Кьонпо».
Я її не купував.
Мені її дали на огляді проєктного будинку.
Ви отримали згоду від усіх жителів?
Які результати?
Ваша честь,
у Сотеці проживає 4176 мешканців, тобто там 2513 господарств.
Ми отримали відповідні згоди,
і 1557 господарств погодилися з рішенням Кьонхе,
тобто понад половина.
Захист відповідача правий?
Так.
-Але згода… -Тоді,
як я сказав під час перевірки,
суд зобов'язаний відхилити вимогу позивача.
Отже, справу…
Ваш честь,
ми подаємо клопотання про заміну суду.
Допоки клопотання не розглянуть,
просимо зупинити процес.
Що?
Хочете виграти час, бо вашу вимогу відхиляють?
На якій підставі ви подаєте клопотання?
Пригадуєте вашу парасольку під час перевірки на місцевості?
Парасолька?
Ви тримали парасольку із зображенням дельфіна.
Може здатися, що це афаліна,
але його тіло тонкіше і довше, ніж у звичайної афаліни,
тому це індо-тихоокеанська…
Що ви така кажете?
Афаліна.
-Так, ваша честь, дельфін… -Індо-тихоокеанська афаліна.
Така афаліна зображена на логотипі забудовника «Кьонпо».
Парасольку, яку ви тримаєте на світлині,
дають відвідувачам проєктного будинку від «Кьонпо»,
який забудовник планує звести
в майбутньому місті Хамун.
Захист позивача стверджує,
що я пішов туди, щоб купити квартиру в Хамуні?
Я не знаю, звідки в мене ця парасолька.
Так, але в цій справі
вас цікавить купівля квартири,
яку планують збудувати в Хамуні.
Імовірно, цей суд несправедливий,
тому ми подаємо клопотання.
Немає нічого слабшого, ніж людський розум, ще й коли йдеться про гроші.
Ви дуже нечасто
рекомендуєте когось особисто, ще й початківицю.
Мені цікаво побачити, яка вона.
Вона здасться вам цікавою людиною.
З вигляду наївною.
Але вона генійка.
Вона вже кілька разів мене обіграла.
Схоже, вона перша початківиця, якій таке вдалося.
Справді?
Адвокатко У.
Рада вас бачити.
Особливо в нашій фірмі.
Вона голова нашого відділу кадрів.
Багато про вас чула.
Ну…
Гадаю, нам з адвокаткою Тхе варто поговорити наодинці.
Що?
Хочете, щоб я пішла?
Чому?
Я хотіла вас познайомити, а потім попрощатися.
Гадаю, лише ви повинні чути
мої подальші слова.
Про що йтиметься?
Поговоримо потім.
Так, гаразд.
Прошу.
Сюди.
Що ви хотіли сказати?
Ви мене…
не впізнаєте?
Що?
Я…
донька У Кванхо.
Ви не впізнаєте мене?
Я хотіла піти з «Ханбати»,
змінити фірму, якби мене прийняли в «Тхесані».
Але нещодавно
я дізналася, хто ви.
Тому я не зможу працювати в «Тхесані».
Я хотіла піти з «Ханбати»,
щоб жити незалежно від батька, як справжня доросла.
Але я не можу піти від батька,
щоб приєднатися до фірми матері.
Особливо якщо матір
народила мене, а потім покинула
і зовсім не впізнає.
Навіть зараз.
Дякую, що запропонували роботу в «Тхесані».
Але я працюватиму в «Ханбаті»
і залишуся зі своїм батьком.
Схоже, каркасу нададуть статус пам'ятки природи.
Зміниться суд чи ні,
а маршрут майбутньої дороги таки доведеться змінити.
Чудова звістка
для жителів Сотеку.
Ти…
зневажаєш мене за мій вчинок?
Було гарно,
коли ми разом дивилися на дерево…
на вершині пагорба в Сотеці.
Я хотіла хоча б раз вас побачити.
Добре, що ми зустрілися.
Каркасу в Сотеці, що в Кьонхе,
надали статус пам'ятки природи.
Комітет спадщини підтвердив, що каркас
важливий не лише для історії, краєвиду та естетики,
а й продовжує рости,
і має неймовірно високу цінність як пам'ятка природи.
Мешканці Сотеку якраз
звернулися до суду
з вимогою змінити запланований маршрут магістралі,
оскільки вона мала за планом розрізати не лише місто, а й дерево.
Тепер уся увага на суд і управління провінції.
Чи прислухаються вони до мешканців,
після того як каркасовому дереву
надали статус пам'ятки природи?
Пан Куппон.
Пан Куппон — ваше справжнє ім'я?
Він завів 12 учнів молодшої школи на сусідню гору.
Що він робив з дітьми на горі?
Просто бавилися.
Як це, ви головнокомандувач
Дитячої визвольної армії?
Це моя робота.
Вії!
Тоді ти йому точно подобаєшся!
Ти дуже багато говориш про Пана.
Мабуть, йому приємно.
Діти розуміють.
Пана не розуміють лише дорослі.
Переклад субтитрів: Софія Семенко