NETFLIXOVA SERIJA
SVEUČILIŠTE HANKUK
AKADEMIJA MUJIN
-Daj mi da probam. -Hej, stani!
MATEMATIČKI SAŽETAK PRAVA MATEMATIKA
Hej, pogledaj ovo.
Ovaj bus vas je trebao odvesti do akademije.
Do Akademije Mujin,
što je skraćeno za „Mučenje učenika jadnih i nedužnih”.
No ja, zapovjednik Dječje vojske,
preuzeo sam kontrolu nad autobusom.
Ovaj autobus sada ne vozi do akademije.
Dobro došli na autobus koji ne vozi do akademije!
Tko ste vi?
Ja sam zapovjednik Dječje vojske.
Zovem se Bang Gu-ppong.
Zbilja vam ime znači „prdac” na korejskom?
On je zapravo g. Prdac?
-On je g. Prdac. -Sigurno laže.
-Mora da laže. -Zbilja se zovem Bang Gu-ppong.
-Što? -Zbilja?
OSOBNA ISKAZNICA BANG GU-PPONG
-Da vidim. -Zašto?
-I ja želim vidjeti. -Vidi.
-Zbilja? -I ja želim vidjeti.
Svi koji ste došli u autobus koji ne vozi do akademije
kandidati ste za Dječju vojsku.
Djeca koja se ne žele pridružiti
i žele ići u akademiju trebaju odmah izaći iz autobusa!
Što je Dječja vojska?
Dakle.
Dječja vojska se igra.
Dječja vojska se stalno igra, a onda se još malo igra.
Toliko se igraju da je pravo čudo da nisu umrli od igre.
Igraju se toliko
da im crijeva…
počnu plakati od zabave.
Smijem li prvo pitati mamu?
Ne.
Odlazim.
Ako ne želiš biti dio vojske,
odmah izađi iz busa!
Ne smijete reći mamama, jasno?
Ako ne idemo u akademiju, bi li vaše mame razumjele naš cilj
neprestanog igranja da dosegnemo dječju slobodu?
Ne.
-Ne. -Ne.
Ovo je proglas Dječje vojske!
Prvo, djeca se smjesta moraju igrati.
Drugo, djeca smjesta moraju biti zdrava.
Treće, djeca smjesta moraju biti sretna.
Ja, zapovjednik Bang Gu-ppong,
potući ću sve podmukle zahtjeve škola, akademija i roditelja
i smjesta ću zapjevati sretnoj djeci!
Djeco.
Igrajmo se!
Idemo.
-Tko ovdje zna voziti? -Ja.
-Ja želim voziti. -Ja!
-Ja!
-Vežite pojaseve. -Ja!
-Pojasevi!
SLUČAJ 9 ČAROBNI FRULAŠ
SEULSKI SREDIŠNJI SUD
Odvjetnice Woo. Jeste li na sudu?
Da.
Mislim da ću kasniti na presudu uhidbenog naloga,
no bojim se da neće biti vremena za razgovor s optuženim.
Nisam stigla pogledati materijale.
To je razumljivo. Ionako ste tek dobili slučaj.
Jun-ho je krenuo sa spisima. Uskoro ćete ih dobiti.
U redu.
Odvjetnice Woo, ovdje.
Požuri se.
Optuženik je 26-godišnji muškarac
koji je uhićen zbog otmice maloljetnika.
Prije dva dana oteo je bus Akademije Mujin
i odveo je 12 osnovnoškolaca na obližnju planinu.
Čula sam da je ravnateljica akademije
zamolila Hanbadu da preuzme slučaj.
Da. Optuženi je ravnateljičin treći sin.
Drugim riječima, sin je oteo autobus majčine akademije.
Što je ondje radio s djecom?
Igrali su se.
Što?
Četiri su se sata bavili rekreacijskim aktivnostima.
Uhićen je
nakon što ga je vozač autobusa prijavio.
Odvjetnice Woo, imaš…
Da?
Trepavicu…
Samo trenutak.
Evo.
Tvoja trepavica…
Bilo ju je teško maknuti. Namučio sam se.
U redu.
Pa, ja…
idem upoznati optuženika.
Tko ste vi?
Zdravo.
Ja sam odvjetnica Woo Young-woo iz Hanbade.
Isto je, neovisno kako čitate.
Kajak, neven, rotor, kuk, potop, Woo Young-woo.
Danas…
IME: BANG GU-PPONG
Danas mi je zadan slučaj g. Bang Gu-pponga…
Obrana g. Bang Gu-pponga.
Ne trebam odvjetnika.
Ako ne uzmem ovaj slučaj,
sud će vam dodijeliti javnog odvjetnika.
To je ono što želite?
Mogu li mi suditi bez odvjetnika?
Ne. Nemamo puno vremena, pa ću odmah krenuti s pitanjima.
To je vaše pravo ime?
Zašto pitate?
Imate neobično ime.
Bojim se da će zasmetati sucu.
Kada kažem svoje ime,
djeca se smiju.
No ime Woo Young-woo ne bi nasmijalo ijedno dijete.
Što ste prije rekli? Kajak…
Kajak, neven, rotor, kuk, potop, Woo Young-woo.
Lijepo teče.
Ali je slabo. Nije smiješno.
Nešto poput…
Woo, Woo, Woo
Woo-Woo-Woo, Woo, Woo-Woo-Woo, Vučji Šmrkalj
Vučja Guza
To je puno smješnije.
Trebalo bi biti tako.
Molim?
Morate imati ime koje nasmijava djecu i ljuti odrasle
i držati se toga.
To je revolucija koju pokrećem.
Drago mi je.
Rukujmo se.
Drago mi je.
Optuženiče.
Kako se zovete?
Bang Gu-ppong.
To je vaše pravo ime?
Jesu li vam roditelji dali to ime?
Promijenio sam ime prije dvije godine.
Sada se zovem Bang Gu-ppong.
Čime se bavite?
Zapovjednik Dječje vojske.
Prigovor!
Što?
Kako to mislite? Tek čitamo točke optužnice.
-Zašto ste i vi ovakvi? -Ispričavam se.
Krivo sam se izrazila jer me iznenadio odgovor optuženika.
Da.
I ja sam iznenađen.
Časni sude.
Nisam imala dovoljno vremena
za razgovor s optuženim jer tek dobih slučaj.
Mogu li nakratko razgovarati s njim da propisno odgovara.
Požurite se.
Kako to mislite
da ste zapovjednik Dječje vojske?
To je moj posao.
Privest će vas zbog takvih odgovora.
Moramo pokazati da ste ubrojivi
i da nećete pobjeći ili uništiti dokaze.
To je moj posao.
Da, ali sudac će ionako zapisati „nezaposlen” ili „nepoznato”.
Radite što vam kažem.
Ponovit ću pitanje.
Optuženiče.
Čime se bavite?
„Nezaposlen”.
U redu.
Časni sude, nemojte zapisati „nepoznato”.
Ja sam zapovjednik Dječje vojske.
To je moj posao.
Je li moj sin…
priveden?
Da.
Vaš je sin jako uporan, pa je sudac bio zabrinut.
Rekao je da je zapovjednik
Dječje vojske.
Što je rekao kada su ga pitali o trenutačnoj adresi?
Rekao je da živi u „dječjim srcima”.
Znam da ste se brinuli da se vaš sin neće prilagoditi
na život u pritvoru.
Ispričavam se.
Ne.
Moj je sin kriv jer je davao takve odgovore.
Što se dogodilo s učenicima koje je odveo na planinu?
I dalje pohađaju Akademiju Mujin?
Svih 12 je ispisano.
Vratila sam im školarine.
Glasine se brzo šire ovom četvrti
i jako su osjetljivi po pitanju ugleda,
pa su brojni učenici učinili istu stvar.
Zaboga, jako mi je žao.
Jeste li se možda sastali s roditeljima dvanaestero učenika?
Ispričala sam im se u policijskoj stanici.
Nakon toga sam imala puno posla.
Trebam li im se javiti?
Da.
Ako dobijete molbu za pomilovanjem od roditelja,
mogla bi nam pomoći da tražimo manju kaznu za vašeg sina.
Roditelji će, naravno, možda zatražiti odštetu.
To sam i očekivala.
Pripremit ću novac
i potrudit ću se oko molbe.
U redu. Mi ćemo se pripremiti za suđenje.
Nije bilo nimalo lako
odgojiti trojicu sinova
kada je njihov otac preminuo.
Svejedno,
majka sam koja je poslala sva tri sina na NSS.
Pokrenula sam Akademiju Mujin na temelju vlastitog iskustva.
Koja je poanta u tome da samo oni budu uspješni?
Druga djeca moraju biti uspješna uz njih.
No čini se
da sam se previše brinula o tuđoj djeci
da bih vidjela da je moj sin krenuo krivim putem.
Odvjetniče Jung.
Mogu vam platiti koliko god želite.
Nismo spriječili njegov odlazak u pritvor,
no ne smiju ga poslati u zatvor.
Molim vas, pomozite nam.
Naravno.
Evo Woo Young-woo sushija koji si naručila.
Nisam naručila pivo.
-To je za mene. -U redu.
Pa…
Slušaj.
Ako nekomu kažeš da ti se sviđa, a ta osoba ništa ne kaže,
to samo znači da neće odgovoriti, zar ne?
Tko je komu rekao da mu se sviđa?
-Ja. -Lee Jun-hou?
Da.
Nevjerojatno!
Vidi ti nju. Woo i Young i Woo.
Tiha voda brege dere.
Dlakavi, jesi li čuo?
Čak i Young-woo govori drugom dečku što osjeća.
Dok ja ovdje perem posuđe.
Što to govoriš? Ja danas cijeli dan perem posuđe.
Uopće nisi kakvom se doimaš.
Jako si hrabra.
Što si rekla?
Nisi opet rekla nešto čudno, zar ne?
Tog dana
puls mi je bio jako visok.
Iako te nisam dodirnula,
srce mi je luđački kucalo.
Koji…
Zar snimaš nekakvu liječničku sapunicu?
Zašto si mu pričala po pulsu?
Dakle…
Mislim
da mi se sviđaš.
Što ne valja s tim?
Barem je rekla kako se osjeća. Zar ne?
„Srce mi brzo kuca kad te vidim.
Sviđaš mi se.”
Sve je to ista stvar.
Što je Jun-ho rekao?
Odvjetnice Woo.
Ja…
On…
bježi?
„Odvjetnice Woo, ja…”
I što onda?
Zatim smo morali trčati za g. Park Yu-jinom koji je bježao,
pa nismo dovršili razgovor.
Nakon toga nije ništa rekao.
Dosad? Zašto?
Pa…
Nisam sigurna.
Možda mu se ne sviđam?
Ne bih rekla.
Na temelju onog što sam vidjela, činilo se da mu se jako sviđaš.
Jun-ho je i dalje ljubazan i drag.
Smiješi mi se kada me vidi i miče mi trepavice s lica.
Što? Trepavice?
Trepavice!
To znači da mu se jako sviđaš! Zar ne?
Kako ih možeš dirati ako ti se ta osoba ne sviđa?
Možeš ih maknuti, a da ti se ta osoba ne sviđa.
To nema neko značenje.
Mogle bi poremetiti vid osobe ako upadnu u oko.
Trebam li ga opet pitati sviđam li mu se?
-Ne, zar si luda? -Mislim da ne.
A da samo budeš ljubazna?
Budi ljubazna prema njemu i nemoj ništa reći, pa će ostati zbunjen.
Trebam biti ljubazna da ga zbunim?
Kako da to učinim?
Ako želiš biti s nekim, kako biti ljubazan prema nekome, Dlakavi?
Pa, ja…
im izvučem stolac,
otvaram im vrata auta,
stanem na vanjsku stranu pločnika,
i nosim im stvari.
Jesu li vas tukli u pritvoru?
Ili ste se potukli?
To je Mliječna staza.
U redu.
Pa…
G. Bang Gu-ppong.
Oteli ste maloljetnike,
no niste ih zlostavljali.
Možete dobiti smanjenu kaznu.
No morate priznati krivnju.
Smeta mi riječ „maloljetnik”.
-Molim? -Maloljetnik…
U redu.
Što ste radili sa žrtvama nakon što ste ih odveli na planinu?
Riječ „žrtve” također zvuči pomalo…
Što kažete na ovo?
Pošto su se pridružili Dječjoj vojsci,
zovimo ih Dječjom vojskom.
Pa…
Ne.
Zvat ću ih djecom.
Što ste učinili s djecom nakon što ste ih oteli i odveli na planinu?
Održali smo ceremoniju za novake.
Neprijatelji korejske djece
su škole, akademije i roditelji.
Ne dopuštaju djeci da se igraju.
Boje se sretne djece
i zdrave djece.
Žele tjeskobnu djecu,
djecu koja pate
i poslušnu djecu.
Manipuliraju zakonima i institucijama Republike Koreje
da pogoršaju stanje djece
kako bi djeca okrenula leđa svijetu prije nego što postanu odrasli ljudi.
-Slažem se! -Tako je.
Slažeš se?
Kako se zoveš?
Lee Se-won!
Podržao si me?
-Slažem se! -U redu!
Ovo je proglas Dječje vojske!
Prvo, djeca se moraju smjesta igrati.
Morate to raditi sa mnom, sramotno je.
-U redu. -U redu.
Ponavljajte za mnom. Prvo.
-„Prvo.” -„Prvo.”
Djeca se moraju smjesta igrati!
-„Djeca se moraju smjesta igrati!” -„Djeca se moraju smjesta igrati!”
Drugo!
-„Drugo.” -„Drugo.”
Djeca moraju smjesta biti zdrava!
-„Djeca moraju smjesta biti zdrava!” -„Djeca moraju smjesta biti zdrava!”
-Treće! -„Treće!”
Djeca moraju smjesta biti sretna!
-„Djeca moraju smjesta biti sretna!” -„Djeca moraju smjesta biti sretna!”
Ja, zapovjednik Bang Gu-ppong,
potući ću sve podmukle zahtjeve škola,
akademija i roditelja
i smjesta zapjevati sretnoj djeci.
Kada kažem: „Djeco”,
vi recite: „Igrajmo se”, u redu?
-U redu. -U redu.
Djeco!
-Igrajmo se! -Igrajmo se!
-Idemo! -Idemo!
-Ni makac. -Ni makac.
-Crveno, zeleno. -Hajde.
Crveno, zeleno.
Ja ću ti oguliti.
-Drži ovdje. Vruće je. -Vruće je.
Vruće je.
Vruće je!
Tko ne voli mlijeko? Da, ni ja ga ne volim.
Ne volim ga, no nije mi mrsko.
Hej, što radiš?
Meni si prvoj dala.
Niste učinili ništa originalno.
Pomisao da igra mora biti originalna
rezultira blesavim dječjim izletima koji zapravo nisu izleti.
Vođenje djece tamo-vamo da nešto rade
kako bi doživjela nešto novo i poučno.
To nije igra.
Čak i ako stalno gledaju nebo
i smijulje se oblacima koji prolaze,
bitno je samo da se smiješe i da su sretna.
To je poanta igre.
Čini se da imate vlastitu filozofiju o dječjoj igri.
No nisam sigurna
da će to pomoći kod smanjenja kazne.
Moja mama želi smanjenje kazne, a ja to ne želim.
Ono što ja želim je…
Priđite bliže.
Dječja sloboda.
Zaboga.
Što nije u redu s njim?
G. Bang Gu-ppong je rekao
da se trebam zvati Vučji Šmrkalj
ili Vučja Guza kako bih nasmijala djecu.
Ako jednog dana budem zastupala dijete,
privremeno ću promijeniti ime.
Danas jako puno pričaš o g. Bangu.
Uopće ne spominješ kitove.
Ne dolikuje ti.
Pa…
G. Bang se doima čudnijim od mene pa…
Pa?
Lijepo mi je kad sam s njim.
Mora da je lijepo biti on.
Prvi put te vidim da se tako smiješiš dok pričaš o nekome.
Molim te, sjedni.
Što? Zašto…
Nije li teško izvući stolac dok držiš pladanj u rukama?
Sjedni.
U redu.
Hvala.
Voliš ukiseljene rotkvice?
Želiš li moje?
Ne, u redu je.
Imam ih dovoljno.
U redu, dobar tek.
Cijelo tijelo mi je bilo mamurno od misugarua.
Kad sam došao,
autobus je bio parkiran u podnožju planine.
Toliko sam se preplašio da sam provjerio mobitel i vidio da su prošla četiri sata.
Pozvali ste policiju čim ste se probudili?
Da.
Policija je stigla i objasnio sam im situaciju.
Djeca se moraju smjesta igrati!
-Djeca se moraju smjesta igrati! -Onaj muškarac je silazio niz planinu.
Djeca su ga pratila kao da je nekakav čarobni frulaš.
Tada ga je policija uhitila.
Kad vam je optuženi dao misugaru,
jeste li znali da je sin ravnateljice Akademije Mujin?
Da.
Već je nekoliko puta dolazio na akademiju.
Kad bolje razmislim,
možda je došao doznati
koji je red vožnje autobusa…
Prigovor, spekulacije.
Prihvaćam prigovor.
Svjedoče, ne spekulirajte, nego govorite činjenice.
U redu.
Uglavnom, ljudi na akademiji
rekli su mi da je to ravnateljičin najmlađi sin,
pa sam zato znao tko je on.
Zato ste popili misugaru koji vam je optuženik dao
bez ikakve sumnje, zar ne?
Naravno!
Tko bi pomislio da bi ravnateljičin sin
stavio nešto u misugaru?
Prigovor.
Svjedok spekulira da je optuženik to učinio.
To nije dokazano.
Ne, nema prigovora.
-Što? -Što?
Optuženiče, što ste rekli?
Odvjetnica Woo možda ulaže prigovor,
ali ja ne.
Optuženiče, jeste li svjesni da je odvjetnica na vašoj strani?
Govorim o prethodnom prigovoru.
Ni to mi ne smeta. Nemam prigovora.
-Časni sude? -Vozač je rekao istinu.
Posjetio sam Akademiju Mujin da doznam red vožnje autobusa.
Dodao sam tablete za spavanje u misugaru i dao mu ga.
Naškodio sam vam, zar ne?
Ispričavam se.
No nije bilo drugog izbora
za oslobođenje djece. Molim vas za razumijevanje.
Pa, ja ne…
U redu.
Neka u zapisnik uđe svaka optuženikova riječ.
Da.
Da, u redu.
Je li to bila ravnateljica?
Da. Čini se da nije mogla dobiti nijednu molbu za pomilovanje.
Nijednu od 12 djece?
Da, još nije sigurno, ali ravnateljica kaže
da roditelji planiraju
pokrenuti tužbu protiv Akademije Mujin.
To je problem.
Pa…
Što ako se ja sastanem s djecom?
Što?
Ono što je g. Bang učinio
roditeljima je dovoljno uznemirujuće da pokrenu tužbu,
no djeci je to možda bila zabavna i uzbudljiva uspomena.
Ako doznaju da će g. Bang biti kažnjen,
djeca možda razuvjere roditelje.
Bit će problema ako roditelji to doznaju.
Već su dovoljno osjetljivi na sigurnost svoje djece.
Što ako ne budem nagla,
nego im prirodno priđem, kao da sam naletjela na njih?
Je li to uopće moguće
ako uzmemo u obzir da ste to vi?
-Molim? -Što?
Što?
Trebao bi otići s odvjetnicom Woo.
U redu.
Dobro.
U redu. Onda vas dvoje idite zajedno.
Ne budite previše uporni.
Samo saznajte što djeca misle o slučaju.
U redu.
Djeca obično rade istu stvar kad ih puste kući,
pa idemo do akademije.
-Idemo taksijem. -U redu.
Što se događa?
Hodaj s unutarnje strane.
Sigurnije je s unutarnje strane
ako naleti auto.
U redu.
U tom slučaju,
nije li onda bolje da ja hodam s vanjske strane?
Ja bih ga brže izbjegao od tebe, odvjetnice Woo.
Zaboga.
Uđi.
Pa…
Zaboga.
Da, hvala ti.
Odvjetnice Woo.
Jesi li ti Kim Min-ji?
Ti si iz trećeg razreda Osnovne škole Hanti, zar ne?
-Pa… -Poznaješ li g. Bang Gu-pponga?
Da.
Mi smo njegovi prijatelji.
U redu.
Večeraš? Prošlo je 21 h.
Danas rano jedem.
U Akademiji Mujin nisam ništa mogla jesti do 22 h.
Sva predavanja u Mujinu su zatvorena predavanja.
Što su zatvorena predavanja?
Pa…
Nitko ne smije izaći dok se akademija ne zatvori tog dana.
Nema pauza,
pa ne možemo otići u trgovinu.
Treba nam dopuštenje da odemo na zahod.
Zvuči kao zatvor, a ne akademija.
Želimo te pitati nešto o g. Bangu.
Imaš li vremena?
O, ne. Nadrljala sam.
Kasnim. Moram u kafić za učenike.
U ovo doba?
Ne smijem kaskati s gradivom dok tražim drugu akademiju
jer više ne pohađam Mujin.
Mama je rekla da dotad učim u kafiću za učenike.
Je li g. Bang Gu-ppong otišao u zatvor?
U pritvoru je.
U redu.
I dalje imam ovo.
Uzela sam ga dok smo bili na planini.
Bacila sam sve osim ovog.
Preko puta ulice je trgovina.
Ondje je puno djece.
Tamo sigurno ima djece koja su tog dana išla na planinu.
Pitajte njih.
Dobro došli.
Zdravo.
Ispričavam se.
Dolaze li ovamo učenici iz obližnjih akademija
nakon 22 h?
Molim?
Da. Tada se akademije zatvaraju.
-U redu. -Uskoro bi trebali nahrupiti ovamo.
Nastane ogromna strka. Bore se oko večere.
Dakle, ne večeraju do 22 h?
Čini se da je tako.
Pomislili biste
da ta djeca iz bogatih obitelji jedu nešto posebno,
no to uopće nije tako.
Jedu rezance, trokutaste gimbape, salame i slično.
Slatku, slanu i paprenu brzu hranu.
Evo ih.
Oprezno.
-Sve plaćaš? -Da.
U redu.
Znate li na temelju čega biraju pića?
Prema količini kofeina.
Što je više, to bolje.
Postoji mlijeko s okusom kave koje sadrži puno kofeina.
Čak ga i osnovnoškolci piju kao da je voda.
Teško mi je gledati.
Kako će izdržati srednju školu ako ga sada toliko piju?
Ne zaboravi karticu.
Mala su djeca koja uvijek izgledaju umorno.
Uvijek se pripremaju za prirodoslovne srednje škole ili školu za nadarene.
Dijelom su takva zbog hrane,
no niski su rastom zbog manjka sna.
Vidite li ih?
Pogledajte ih.
Što? Žir!
-Žir. -Što?
U redu je.
Zaboga, prestani plakati.
Rekla sam ti da staneš.
Zašto plačeš?
Znate li g. Bang Gu-pponga?
Mi smo njegovi prijatelji.
Ja znam Bang Gu-pponga.
-I ja. -U redu.
Napravila sam ovo od žira koji sam našla na planini.
On je napravio ovo.
Kul. Bravo.
Zašto si plakao?
Danas je dobio „neodređeno”.
„Neodređeno”?
Što je to?
Ako ne dovršite misiju do 22 h, dobijete „neodređeno”.
Kakvu misiju?
Misiju rješavanja matematičkih problema.
Započeli smo u 15 h, no samo je ja nisam uspio dovršiti.
Preteška je.
Misija osnovnoškolaca je da rješavaju matematiku od 15 do 22 h?
To je mamin auto.
Idem. Bok.
Čekajte.
Želite li da g. Bang Gu-ppong ode u zatvor?
Ne.
Želite li se opet igrati s njim?
Hej, idemo.
Što radiš?
Hej, Lee Se-won!
Djeca koja imaju 10 i 11 godina moraju biti u školama i akademijama.
Uče 12 h dnevno i ne mogu jesti ni spavati.
Oni su poput dupina.
Zarobljeni igraju predstave i jedu samo zaleđenu ribu.
Orke koje žive u bazenima imaju uvijene leđne peraje.
Trebale bi plivati u otvorenom moru,
no zarobljene su u uskom prostoru…
To je prava…
šteta.
Što želite reći?
Što ako kažemo da je g. Bang spašavao djecu
koja su maltretirana, pa je poduzeo hitne mjere?
Maltretirana?
Slanje djece u akademije je maltretiranje?
Trebao je to onda prijaviti policiji umjesto otmice.
Prije svega,
motiv ili namjera nisu važni u otmici maloljetnika.
To je zločin, bez obzira na dobre namjere.
Što ako kažemo da su djeca pristala na to?
U vrijeme incidenta vrata autobusa bila su otvorena
i g. Bang im je dvaput rekao da odu ako ne žele ići s njim.
Odobrenje maloljetnika nije dovoljno.
Trebao ga je dobiti od roditelja.
Odvjetnice Woo, zbilja suosjećam s optuženikom.
Odveo je djecu da se igraju, a oni su ga priveli zbog toga.
Doima se suviše oštrim.
No zbog toga moramo biti fokusiraniji.
Zar će vas pomesti optuženikova besmislena logika,
pa ćete govoriti čudne stvari?
Odvjetniče Jung.
Što…
Zašto…
Ideš nekamo?
Kamo ideš?
Na slijepi spoj.
Slijepi spoj?
A Jun-ho?
I dalje blebećeš o tome?
Zaboga, ti i tvoji loši instinkti.
Odsad pa nadalje živjet ću agresivnije.
Ako znaš dobrog dečka, upoznaj nas.
Jer ću ga osvojiti.
Nekoga ćeš agresivno osvojiti?
Sigurna sam da čak i ti, odvjetniče Kwon, znaš barem jednog dobrog dečka.
Nitko ti ne pada na pamet?
„Čak i ti, odvjetniče Kwon”?
Meni je netko pao na pamet.
On je jako dobar.
Izvuče stolac, otvara vrata auta,
hoda s vanjske strane pločnika,
i nosi stvari.
Zbilja?
Da, i pravi sjajan sushi od morske trave. Upoznat ću vas drugi put.
Imamo sreće da ga je policija uhitila.
Što bi bilo da su kasnili?
Dogodilo bi se nešto grozno.
Silovatelj!
Mogao je postati silovatelj!
Razumijemo vašu ljutnju i brige.
Ali…
tužba iziskuje puno vremena i energije,
i nema jamstva da će rezultat ići vama u korist.
Recite nam što želite
bez podizanja tužbe.
Ravnateljica Choi Seong-suk će vam dati bezrezervnu ispriku.
Zašto se samo ona treba ispričati?
Onaj Bang Gu-ppong je previše samouvjeren.
Jeste li čuli što je rekao u policiji?
Rekao je da smo besramni roditelji koji ne brinu za sreću svoje djece
i samo ih žele poslati na faks.
I to me je naljutilo.
Zar ih tjeramo da pate jer to želimo?
Činimo to za njihovu budućnost.
Što će biti s njihovim životima ako se igraju koliko žele
u vrijeme kada bi trebali usvajati navike učenja?
-To bi bio problem. -U pravu je.
-Pomažemo im da uče. -Jako smo se potrudile.
-Nije lako. -Ljudi nikad neće razumjeti.
-Što ona radi? -Što radite?
Moj sin
nije mentalno stabilan.
Vjerojatno ni ne zna što govori.
Svi smo mi majke koje odgajaju svoju djecu.
Molim vas, budite ljubazne majke i oprostite mojem sinu.
Pobrinut ću se da ne dođe opet do ovoga.
Niste li rekli da ste majka uspješnih sinova?
Promičete svoju akademiju govoreći da ste sva tri sina poslali na NSS.
-No sada je vaš sin nestabilan? -Bila sam arogantna.
Ja sam kriva.
Ispričat ću vam se ako to želite
i isplatit ću vam odštetu.
Moj sin
je suviše krhak
da podnese zatvor.
Preklinjem vas
jer, ako ga pošalju u zatvor,
možda učini ono nezamislivo.
Preklinjem vas.
Provjerih svih jedanaest.
Svaka je potpisana i pečatirana.
Zahvaljujući vašoj iskrenoj izjavi, ravnateljice.
Hvala vam.
Hvala vama.
Na odlasku smo.
U redu.
Ja ću još malo ostati ovdje.
Ravnateljice Choi.
Da?
Rekli ste da je g. Bang Gu-ppong mentalno nestabilan
i da vjerojatno ne zna što govori.
Njegova sam odvjetnica i ne mislim da je tako.
Dakle,
mislite da je normalan?
Vidjeli ste ga tek nekoliko puta,
pa imate pozitivan dojam o njemu.
Ostavio je pozitivan dojam na mene u tih nekoliko puta,
no vi kao majka trebate ga stalno tako gledati.
Zar ga ne biste trebali
barem jednom saslušati otvorenog srca?
Djeca se smiju na njegovo ime.
Razumiju značenje oslobođenja djece
o kojem g. Bang priča.
Jedini koji ne razumiju g. Banga
su odrasli.
Želite li se opet igrati s njim?
Hey, Lee Se-won!
Želim se cijele dane igrati. Želim biti oslobođen.
Kako biste dijagnosticirali optuženika?
Optuženi pati od deluzijskog poremećaja.
Točnije, megalomanije.
Je li optuženikova tvrdnja
da je zapovjednik Dječje vojske
simptom megalomanije?
Da, tako je.
Osoba koja pati od megalomanije
vjeruje da su na važnom položaju u nekoj ustanovi ili organizaciji…
To je sve.
Čekajte…
Želim postaviti još pitanja.
Odvjetnice Woo.
Akademija Mujin koju je pohađalo svih 12 učenika
poznata je po zatvorenim predavanjima.
Znate li što su zatvorena predavanja?
Zatvorena predavanja?
Ne znam.
To znači
da su učenici zaključani u učionicama i prisiljeni učiti.
Djeca koja pohađaju Akademiju Mujin ne smiju izaći
do 22 h.
Nemaju pauze za odmor ili jelo.
Moraju tražiti dozvolu za odlazak na zahod.
Šalju kući djecu koja odu na zahod više od dvaput dnevno
jer nisu u stanju učiti.
POROTA
Akademija Mujin poznata je po formularima za roditelje
kojima se odobrava kažnjavanje djece koja nemaju zadaću,
no popularnost Akademije Mujin među roditeljima
nikad nije bila viša.
Unatoč tomu, i dalje smatrate
da je optuženikovo tumačenje stvarnosti toliko poremećeno
da pati od deluzijskog poremećaja?
-Odvjetnice Woo, što radite? -Odvjetniče Jung.
Pustite je još malo.
Čekajte…
Pogledajte lice mojeg sina.
Molim?
Što želi reći takvim izrazom lica?
Djeca koja imaju 10 i 11 godina ne mogu jesti, spavati ili igrati se
jer moraju učiti 12 h dnevno.
No tvrdite da neprijatelji korejske djece
nisu škole, akademije i roditelji?
Odvjetnice.
Obrana je zatražila svjedoka.
Zašto pokušavate dobiti nepovoljno svjedočanstvo?
Ne pokušavam to učiniti za optuženika…
Što pokušavate dokazati?
Želite čuti da optuženikovo tumačenje stvarnosti
nije problem i da ne pati od deluzijskog poremećaja?
Da, tako je.
Shvaćate da je to nepovoljno
za optuženika, zar ne?
Časni sude,
optuženik je osoba koja je počinila zločin
tražeći reformu s uvjerenjem koje se protivi postojećem sustavu.
Drugim riječima, on je politički protivnik.
On nije podli kriminalac koji zaslužuje moralne prodike.
Ako ga se smatra bolesnikom s deluzijskim poremećajem,
pomoći će mu u smanjenju kazne.
No to bi bila uvreda optuženikove ideologije
oslobađanja djece.
Kao optuženikova odvjetnica,
pokušavam obraniti
optuženikovu ideologiju.
Suđenje je u tijeku da doznamo više o zločinu koji je počinio,
a ne da širimo njegovu ideologiju.
Neovisno o vašim željama, pitanje koje želim pitati
i trebam pitati kao sudac je jasno.
Optuženiče.
Kajete li se zbog svojih postupaka?
Časni sude.
Želim podsjetiti optuženika da ne mora svjedočiti…
Ne.
Ne kajem se.
Hoćete li počiniti slične zločine?
Da.
Odvjetniče Jung.
Zar ćete zažmiriti na postupke odvjetnica Woo?
Nije li uništila suđenje svojim ispadom?
Upozorit ću je kada razgovaram s njom.
Samo ćete je upozoriti i nećete je kazniti?
To nije bila trivijalna greška.
Ta bi greška mogla utjecati na ishod suđenja.
Nismo li već vodili ovaj razgovor?
Rekli ste da zaslužuje kaznu zbog nenajavljenih izostanaka, zar ne?
Odvjetniče Kwon, vi zbilja volite kazne.
Jeste li zbog toga napisali onu objavu?
Hoću reći,
ako među vama ima razmirica,
morate razgovarati i to riješiti.
Ne radim na principu kažnjavanja ili nagrađivanja
osobe koja je u krivu ili u pravu.
Odvjetnici se nisu dogovorili
oko zajedničke strategije.
Ispričavam se što to nisam sredio prije suđenja.
Ispričavam se.
Hvala.
Hvala, odvjetnice Woo.
Što je moja majka rekla?
Imala je razumijevanja.
U redu.
Zbilja?
Da.
Molbe za pomilovanje idu u korist smanjivanju kazne.
No vaš iskaz da se ne kajete
mogao bi povećati kaznu.
Mislim da sudac neće uzeti okolnosti u obzir.
U tom slučaju…
uvjetna nam nije nadomak ruke.
Nije važno.
Mogu li vas zamoliti za uslugu?
Uslugu?
Na posljednji dan suđenja
pozovite Dječju vojsku.
Molim?
Htio sam im pružiti sretnu uspomenu na bezbrižnu igru,
no bojim se da će u glavi misliti:
„Dakle, ako se igram koliko želim,
završit ću u zatvoru.”
Kao zapovjednik Dječje vojske,
čak i ako budem kažnjen, želim da vide da sam dostojanstven.
Želim da vide da se ne sramim onoga što sam učinio.
Ovo će zvučati čudno, no bio sam marljiv đak.
Što?
Diplomirao sam na NSS-u i položio stručni ispit prije diplome.
U redu.
Gdje ste vi diplomirali, odvjetnice Woo?
Što?
Da. I ja sam diplomirala na NSS-u.
I?
I…
I ja sam diplomirala pravo na NSS-u.
Ona je diplomirala s najvećom pohvalom.
Odmalena sam htio biti odvjetnik,
pa sam zato imao dobre ocjene.
Zar ne, odvjetnice Woo?
Da.
Mislim da to vrijedi i za mene.
Zbilja?
Ako Min-ji nazoči suđenju,
sigurno će je motivirati da popravi ocjene.
Neće joj se svaki dan pružiti prilika da vidi suca, tužitelja i odvjetnike
kako rade.
Tako je. Ako nazoči suđenju,
sigurno će poželjeti otići na NSS.
Da.
Ne brinite se o sigurnosti djece.
Drugi odvjetnici i ja
osobno ćemo ih otpratiti na sud.
Zaboga.
Zbilja?
Bože.
Mislila sam da moja kći naginje prema znanosti.
Što ako iznenada kaže da želi studirati pravo?
-Što ću onda učiniti? -Tako je.
Odvjetnice Woo.
Ravnateljica je rekla da će nam posuditi autobus akademije.
Možemo njime odvesti djecu na sud.
U redu.
Čekaj.
Ja ću to nositi.
-Što? -Kamo?
Odvjetnice Woo.
Zašto mi ovo radiš?
Što?
Draga si…
prema meni.
Izvlačiš mi stolac, tjeraš me da hodam s unutarnje strane,
otvaraš vrata auta i nosiš moje stvari.
Što se događa?
Učinio sam nešto krivo?
Ne, nipošto.
Samo…
mi se sviđaš.
Draga sam prema tebi jer mi se sviđaš.
REORGANIZACIJSKI POSTUPCI, ISTRAŽIVANJA
AKADEMIJA MUJIN
-Kamen, škare, papir. -Iznenada?
-Kamen, škare, papir. -Uzmi ovo.
-Odrezano je. -Zbilja?
Nastavila je nakon što je odrezano.
Bok svima.
Krenut ćemo, u redu?
-U redu! -U redu!
Gospodine.
Kako se zovete?
Imate li i vi čudno ime kao g. Prdac?
Ne.
Zovem se…
Lee Guzonja.
Zbilja se zovete Lee Guzonja?
Da, jer smo prijatelji g. Prdca.
Ovo je Lee Guzonja.
Ja sam Woo, Woo, Woo-woo-Woo, Vučji Šmrkalj.
A vi?
Kako se vi zovete?
-Pa… -Pa, mi smo samo…
Odvjetnici.
-Isuse. -Zaboga.
Ja…
sam Kwon Drek.
Kakvo je to ime?
Ja sam…
Jung Prd-prdac!
SEULSKI SREDIŠNJI SUD
To je sve.
Optuženiče.
Imate li što za dodati?
Da, prvo…
Želim se obratiti roditeljima koji odgajaju svoju djecu.
Djeca se smjesta moraju igrati.
Poslije će biti prekasno.
Prekasno je za igru na faksu,
na poslu
i nakon vjenčanja.
Igranje s pikulama, lovice, preskakanje užeta.
Poslije je prekasno.
Život je prepun tjeskobe
i bit će im prekasno da nađu jedini put
do sreće.
Prvo!
Djeca se smjesta moraju igrati.
„Prvo, djeca se smjesta moraju igrati.”
Drugo, djeca moraju biti zdrava.
-„Drugo.” -„Drugo.”
-„Djeca smjesta moraju biti zdrava.” -„Djeca smjesta moraju biti zdrava.”
Treće.
Tišina.
Nitko ne smije pričati osim optuženika.
Časni sude.
Ova djeca su žrtve u ovom slučaju.
Uz dopuštenje predsjedajućeg suca,
žrtve imaju pravo izraziti svoje mišljenje tijekom suđenja.
Zar ne možete prihvatiti
recitaciju Deklaracije dječjeg oslobođenja
kao mišljenje žrtve?
Prvo!
-„Prvo!” -„Prvo!”
Djeca se smjesta moraju igrati.
-„Djeca se smjesta moraju igrati.” -„Djeca se smjesta moraju igrati.”
Drugo!
-„Drugo!” -„Drugo!”
Djeca smjesta moraju biti zdrava.
-„Djeca smjesta moraju biti zdrava.” -„Djeca smjesta moraju biti zdrava.”
Treće!
-„Treće!” -„Treće!”
Djeca smjesta moraju biti sretna!
-„Djeca smjesta moraju biti sretna.” -„Djeca smjesta moraju biti sretna.”
Ja, zapovjednik Bang Gu-ppong,
potući ću sve podmukle zahtjeve škola, akademija i roditelja
i smjesta ću zapjevati sretnoj djeci!
Djeco!
-Igrajmo se! -Igrajmo se!
Bang Gu-ppong, pogledaj ovo.
-Pogledaj moju! -I ja je imam!
Ovo je tako kul.
Zagrlimo se.
Želiš li čili u prahu s jjajangmyeonom?
Da.
Želiš li umak preko svinjetine?
Da.
-O kome je riječ? -Što?
Tko ti se sviđa ako to nije Choi Su-yeon?
Je li zbilja važno?
Mogu ti pomoći samo ako znam.
Vidim da je krenulo po zlu.
Uzdišeš kao bolesni pas.
Teško mi je zamisliti što slijedi.
Što?
Ako se sviđamo jedno drugom.
Čini mi se
da je ovo velika stvar.
Kao da bih trebao biti odlučniji.
Ako nešto započnemo, strašno mi je pomisliti
da će nam oboje
biti teže.
Zar ćete se vjenčati?
Zašto to shvaćaš tako ozbiljno?
Izađite na spoj i privedi sve kraju ako ne upali.
S tom osobom ne mogu ništa započeti ako mislim da neće potrajati.
Misliš da neće potrajati?
Ne, ja to ne mislim!
Onda kreni. Dobio si svoj odgovor.
-Kreni? -Kreni.
Čekaj. Kamo ideš?
Zbilja ideš?
Mislio sam to
u metaforičkom smislu, da kreneš prema vezi.
Zar ne čita?
Jedan, dva, tri.
Jedan, dva. Što?
Jedan, dva, tri.
Što? Jedan, dva.
Jedan, dva, tri.
Hvala.
Moram ti nešto reći.
Sviđaš mi se.
Toliko mi se sviđaš
da mi je…
zlo.
Žao mi je. Nismo…
Mogu li ući?
Sama je u restoranu bez tajnice u ovo doba.
Čekaj.
Woo Young-woo…
Hanbadina odvjetnica?
Uhićenje je nezakonito bez naloga.
Vi ste odvjetnica?
Gdje ste našli ovako problematičan slučaj?
Na drugoj podzemnoj liniji.
Volim osobu s poteškoćama.
Zar je teško povjerovati?
Želite da g. Yang bude kažnjen jer vas je spolno napastovao?
-Volim ga. -Što?
Ne dajte da ode u zatvor.
Ako imaš poteškoće, nije dovoljno
da ti se netko samo sviđa.
Prijevod titlova: Igor Glišić