A NETFLIX SOROZATA
HANKUK EGYETEM
MUJIN ISKOLA
- Hadd próbáljam ki! - Hé, állj!
MATEMATIKAI FELADATLAP
Hé, ezt meg tudod nézni?
A válasz ez lesz, mert…
Ezzel a busszal mentetek volna az iskolába.
A Mujin Iskolába.
Amit igazából úgy hívnak: „Mujin, aminek szörnyen sosincs vége.”
De én, a gyermekfelszabadító- hadsereg főparancsnoka
elfoglaltam ezt a buszt.
Ez a busz most nem az iskolába megy.
Üdv a buszon, ami nem megy az iskolába!
A bácsi kicsoda?
A gyermekfelszabadító- hadsereg főparancsnoka vagyok.
A nevem Bang Gu-ppong.
Tényleg Bang Gu-ppong a neve, mint a „fingnek”?
Fing úrnak hívják?
- Fing úrnak hívják? - Biztos hazudik.
- Tényleg Bang Gu-ppong a nevem.
- Mi? - Tényleg?
SZEMÉLYI IGAZOLVÁNY BANG GU-PPONG
- Hadd nézzem! - Miért?
- Hadd nézzem! - Ezt nézd!
- Tényleg az? - Én is látni akarom.
Aki arra a buszra szállt fel, ami nem az iskolába megy,
az beléphet a gyermekfelszabadító-hadseregbe.
Azok, akik nem akarnak csatlakozni,
vagy az iskolába akarnak menni, azonnal szálljanak le a buszról!
Mi az a gyermekfelszabadító-hadsereg?
Ja, igen!
A gyermekfelszabadító-hadsereg játszik.
Csak játszik és játszik.
Addig játszik, hogy csoda, hogy nem fullad ki benne senki.
Addig játsszanak…
amíg…
szét nem pukkadnak a sok nevetéstől.
Megkérdezhetem az anyukámat?
Nem.
Elmegyek.
Aki nem akar belépni a seregbe,
azonnal szálljon le a buszról!
Az anyukátoknak egy szót se!
Anyukátok megértené, hogy az iskola helyett
inkább játsszunk a gyerekek felszabadításáért?
Nem.
- Nem. - Nem.
A gyermekfelszabadító-hadsereg ezennel kihirdeti!
Egy: a gyerekeknek most kell játszaniuk!
Kettő: a gyerekek legyenek egészségesek azonnal!
Három: a gyerekek legyenek boldogok azonnal!
Én, Bang Gu-ppong főparancsnok,
szigorúan ellenállok az iskolák és a szülők alattomos követeléseinek,
és énekelek a boldog gyerekeknek.
Gyerekek!
Játsszunk!
Menjünk!
- Ki tud vezetni? - Én.
- Én akarok vezetni. - Én!
- Én!
- Öveket becsatolni! - Én!
- Öveket becsatolni!
9. ÜGY A PATKÁNYFOGÓ
SZÖULI KÖZPONTI KERÜLETI BÍRÓSÁG
Woo ügyvédnő! Odaért a bíróságra?
Igen.
Odaérek a letartóztatás elrendelése előtt,
de félek, hogy nem lesz elég idő kihallgatni a vádlottat.
A bizonyítékokat sem láttam.
Érthető, hiszen csak most vette át az ügyet.
Jun-ho elindult az aktákkal, hamarosan megkapja őket.
Jó. Rendben.
Woo ügyvédnő, erre!
Gyorsan!
A vádlott egy 26 éves férfi,
akit letartóztattak kiskorúak elrablásáért.
Két napja eltérítette a Mujin Iskola buszát,
és 12 általános iskolást vitt fel egy közeli hegyre.
Úgy tudom, a Mujin Iskola igazgatója
kérte fel a Hanbadát az ügyre.
Igen. A vádlott az iskolaigazgató legkisebb fia.
Tehát a fiú eltérítette az édesanyja iskolájának buszát.
Mit csinált a gyerekekkel a hegyen?
Csak játszottak.
Mi?
Úgy tűnik, játszott négy órán át a gyerekekkel.
Letartóztatták,
miután a buszsofőr jelentette a dolgot a rendőrségnek.
Woo ügyvédnő, van itt egy…
Igen?
Egy szempilla…
Egy pillanat!
Tessék!
A szempilláját…
nehéz volt megfogni. De sikerült levennem.
Értem.
Akkor…
megyek és találkozom a vádlottal.
Ki maga?
Jó napot!
Woo Young-woo ügyvéd vagyok a Hanbada Ügyvédi Irodától.
Mindkét irányból ugyanaz.
Kajak, görög, rotátor, bab, Woo Young-woo.
Ma…
NÉV: BANG GU-PPONG
Engem küldtek Bang Gu-ppong…
Bang Gu-ppong védelmére az ügyben.
Nincs szükségem ügyvédre.
Ha nem vállalom el az ügyet,
kirendelt védőt küld a bíróság.
Ezt akarja?
Ügyvéd nélkül is bíróság elé állhatok?
Nem. Nincs sok időnk, úgyhogy rögtön a tárgyra térek.
Bang Gu-ppong az igazi neve?
Miért kérdezi?
Furán hangzik.
Félek, hogy a bírónak esetleg nem tetszik majd.
Amikor kimondom a nevem,
a gyerekek nevetnek.
De egy olyan névvel, mint a Woo Young-woo, a gyerekeket nem lehet megnevettetni.
Mit is mondott az előbb? Kajak…
Kajak, görög, rotátor, bab, sebes, Woo Young-woo.
Jó a ritmusa.
De elég gyenge. Nem is vicces!
Lehetne olyasmi, hogy…
Woo, Woo, Woo
Woo-Woo-Woo, Woo Harkályfika
Harkály Segglyuk
Így viccesebb.
Találjon ki valami ilyesmit!
Tessék?
Ha a neve megnevetteti a gyerekeket, miközben a felnőtteket idegesíti,
használja ki!
Ezt a forradalmat próbálom elindítani.
Nagyon örülök!
Rázzunk kezet!
Nagyon örülök.
Szólítom a vádlottat!
Hogy hívják?
Bang Gu-ppongnak.
Ez az igazi neve?
A szülei ezt a nevet adták önnek?
Két éve hivatalosan nevet változtattam.
Már Bang Gu-ppong az igazi nevem.
Mi a foglalkozása?
A gyermekfelszabadító-hadsereg főparancsnoka vagyok.
Tiltakozom!
Miért?
Mi az, hogy tiltakozik? Épp egy vádemelésben döntünk.
- Miért viselkedik így? - Bocsánatot kérek.
Rosszul fogalmaztam, mert meglepett a vádlott válasza.
Igen.
Engem is meglep.
Bíró úr!
Nem volt időm
beszélni a vádlottal, most kaptam meg az ügyet.
Válthatnék vele pár szót, hogy rendesen tudjon válaszolni?
Csak siessen!
Hogy érti,
hogy a gyermekfelszabadítás főparancsnoka?
Ez a munkám.
Ha ezt válaszolja, letartóztatják.
Be kell bizonyítanunk, hogy beszámítható,
nem szökik meg, és nem tünteti el a bizonyítékokat.
Ez a munkám.
Igen, de a bíró úgyis azt írja be, hogy „munkanélküli” vagy „ismeretlen”.
Kérem, tegye, amit mondok!
Még egyszer megkérdezem.
Szólítom a vádlottat!
Mi a foglalkozása?
„Munkanélküli.”
Rendben.
Vagy inkább írja be, hogy „ismeretlen”!
A gyermekfelszabadító-hadsereg főparancsnoka vagyok.
Ez a munkám.
Tehát a fiamat…
letartóztatták?
Igen.
A fia elég makacs, úgy tűnik, a bíróságot ez aggasztja.
Azt állítja magáról,
a gyermekfelszabadítás parancsnoka.
Mit is mondott, mi a jelenlegi lakcíme?
Azt mondta, a „gyermekek szívében él”.
Tudom, nagyon aggódik, hogy a fia nem tud majd
hozzászokni az élethez a fogházban.
Bocsánatot kérek.
Nem.
A fiam hibája, hogy így válaszolt.
Mi történt a diákokkal, akiket a hegyre vitt?
Még mindig a Mujin Iskolába járnak?
Átiratkoztak máshova.
És a tandíjukat is visszafizettem.
A környéken gyorsan terjed a hír,
a szülőknek fontos az iskola jó hírneve,
így elég sok diák követte a példájukat.
Jó ég! Sajnálattal hallom.
Nem találkozott véletlenül az érintett diákok szüleivel?
Egyszer találkoztam velük a rendőrségen, és bocsánatot kértem.
Utána sok dolgom volt.
Beszéljek velük?
Igen.
Ha a szülők egy levélben kijelentenék, hogy a fia nem bűnös,
azzal segíthetnek a fia büntetésének csökkentésében.
De lehet, hogy kérnek majd kártérítést is.
Gondoltam.
Akkor előkészítem a pénzt,
és megpróbálom megszerezni a levelet tőlük.
Rendben. Jól felkészülünk a tárgyalásra.
Egyáltalán nem volt könnyű
felnevelni a három fiamat,
miután az apjuk elhunyt.
Mégis
sikerült őket a Szöuli Nemzeti Egyetemre küldenem.
A saját erőmből alapítottam a Mujin Iskolát.
Miért csak az én gyerekeim legyenek sikeresek?
A többi gyereknek is annak kell lennie.
De úgy tűnik,
amíg mások gyerekeivel foglalkoztam,
nem vettem észre, hogy a fiam rossz útra tévedt.
Jung ügyvéd úr!
Annyi jutalékot fizetek, amennyit csak akar.
A fiam a fogdát nem tudta elkerülni,
de nem kéne börtönbe jutnia.
Kérem, segítsenek!
Természetesen.
Itt a Woo Young-woo-hínárszusi, amit rendeltél.
Nem rendeltem sört.
- Az az enyém. - Értem.
Hát…
Figyelj!
Ha valaki azt mondja valakinek, hogy tetszik neki, de az nem válaszol,
az azt jelenti, hogy nem is fog, ugye?
Ki mondta, hogy tetszik neki valaki?
- Én. - Lee Jun-hónak mondtad?
Igen.
Hihetetlen!
Nézzenek oda, Woo és a Young és a Woo!
Mindig a csendes emberek okoznak meglepetést.
Szőrmók, hallottad?
Még Young-woo is kimutatja az érzéseit egy srácnak.
Én meg itt vagyok, és mosogatok.
Miről beszélsz? Ma is én mosogattam el.
Maga egyáltalán nem olyan, mint amilyennek látszik.
Nagyon bátor.
Mit mondtál neki pontosan?
Nem mondtál semmi furát, ugye?
Aznap
nagyon magas volt a pulzusom.
Bár nem értem magához,
a szívem csak úgy zakatolt!
Mi a…
Valami kórházi sorozatba képzeled magad?
Miért mondtad el neki a pulzusos dolgokat, amikről beszéltünk?
Azt
hiszem,
tényleg tetszik nekem.
Mi a baj ezzel?
Legalább kifejezte az érzéseit.
„A szívem hevesen ver, amikor meglátom. Tetszik nekem.”
Mind ugyanazt jelenti.
És mit mondott Jun-ho?
Woo ügyvédnő,
én…
Ő…
most elmenekül?
„Woo ügyvédnő Woo, én…”
És aztán?
Aztán Park Yu-jin úr után kellett futnunk, aki elmenekült,
és nem fejeztük be a beszélgetést.
És azóta nem szólt semmit.
Semmit sem szólt? Miért nem?
Hát…
Nem tudom.
Talán mert nem tetszem neki.
Nem hiszem.
Nekem úgy tűnt, nagyon is tetszel neki.
Jun-ho kedves és jószívű.
Amikor rám néz, mosolyog, és leveszi rólam a szempillámat.
Mi? A szempilládat?
A szempilládat!
Vagyis nagyon tetszel neki. Igaz?
Nem veszed le a másik szempilláját, ha közömbös számodra.
Leszedheted a szempilláját anélkül, hogy bejönne.
Nem nagy ügy.
Meg is lehet vakulni, ha valakinek a szemébe megy a szempilla.
Megkérdezzem újra, hogy mit érez?
- Ne! Megőrültél? - Szerintem sem kéne.
És ha te is kedves lennél vele?
Légy kedves vele anélkül, hogy szólnál, hogy ő is összezavarodjon!
Legyek kedves hozzá, hogy összezavarodjon?
Hogy csináljam?
Ha járni akarsz valakivel, te hogy kedveskedsz neki, Szőrmók?
Hát…
kihúzom neki a széket,
kinyitom a kocsiajtót,
séta közben ő megy belül,
viszem a cuccát.
A fogdában verték meg?
Vagy verekedett?
Ez a Tejút.
Jól van.
Nos…
Bang Gu-ppong úr!
Igaz, hogy kiskorúakat rabolt el,
de nem zaklatta őket.
Enyhíthetik a büntetését.
De ehhez be kell ismernie a tettét.
A „kiskorú” szó nem tetszik nekem.
- Hogyan? - Kiskorú…
Értem.
Mit csinált, miután felvitte a hegyre az áldozatokat?
Az „áldozatok” szintén nem…
Ehhez mit szól?
Mivel a gyermekfelszabadító-hadsereghez csatlakoztak,
ők a gyermekfelszabadító-hadsereg.
Nos…
Nem.
Gyerekeknek hívom őket.
Mit csinált a gyerekekkel, miután elrabolta őket?
Bevonulási ünnepséget rendeztünk.
Az iskolák és a szülők
a koreai gyerekek ellenségei.
Nem engedik játszani a gyerekeket.
Félnek a boldog
és egészséges gyerekektől.
Szorongó,
szenvedő
és engedelmes gyerekeket akarnak nevelni.
Manipulálják a Koreai Köztársaság törvényeit és intézményeit,
hogy a gyerekek túlterheltek legyenek,
és így már felnőtt koruk előtt hátat fordítanak a világnak.
- Egyetértek! - Igen.
Egyetértesz?
Mi a neved?
Lee Se-won.
Egyetértettél velem?
- Igen! - Oké!
A hadseregünk kihirdeti!
Egy: a gyerekeknek most kell játszaniuk.
És velem kell játszanotok, de ciki!
- Rendben. - Oké.
Mondjátok utánam! Egy.
- „Egy.” - „Egy.”
A gyerekeknek most kell játszaniuk!
- „A gyerekeknek most kell játszaniuk!” - „A gyerekeknek most kell játszaniuk!”
Kettő!
- „Kettő!” - „Kettő!”
A gyerekek legyenek egészségesek!
- „A gyerekek legyenek egészségesek!” - „A gyerekek legyenek egészségesek!”
- Három! -„Három!”
A gyerekek legyenek boldogok!
- „A gyerekek legyenek boldogok!” - „A gyerekek legyenek boldogok!”
Én, Bang Gu-ppong főparancsnok,
szigorúan ellenállok az iskolák,
és a szülők alattomos követeléseinek,
és énekelek a boldog gyerekeknek.
Azt mondom: „Gyerekek!”
Ti azt mondjátok: „Játsszunk”!
- Oké. - Oké.
Gyerekek!
- Játsszunk! - Játsszunk!
- Gyerünk! - Gyerünk!
- Állj! - Állj!
- Piros lámpa, zöld lámpa. - Gyerünk!
Piros lámpa, zöld lámpa.
Meghámozom neked.
- Tartsd így! Forró. - Forró!
Forró!
Ki nem szereti a tejet? Igen, én sem szeretem a tejet.
Nem szeretem, de nem is utálom.
Hé, mit csinálsz?
Nekem adtad először.
Nem tett semmi rendkívüli dolgot.
A gyerektáborok erőltetik, hogy a játék legyen eredeti,
ettől lesznek hatásvadászok, a tábori érzés nélkül.
A gyerekeket elviszik ide-oda, programokat csinálnak,
hogy valami új, oktató jellegű élményben legyen részük.
Ezt nem nevezem játéknak.
Amikor a gyerekek csak az eget bámulják
és a felhőkön nevetgélnek,
mosolyognak és boldogok az adott pillanatban,
az az igazi játék.
Úgy tűnik, önnek is megvan a saját elképzelése a gyerekjátékokról.
De nem tudom,
hogy ez segít-e enyhíteni a büntetését.
Anyám akar enyhítést, nem én.
Én azt akarom, hogy…
Jöjjenek közelebb!
Hogy felszabadítsam a gyerekeket.
Jó ég!
Ennek meg mi baja?
Bang Gu-ppong egyszer azt mondta,
hogy legyen a nevem Harkályfika
vagy Harkály Segglyuk, hogy nevessenek a gyerekek.
Majd ha egyszer egy gyereket védek,
megváltoztatom a nevemet.
Ma rengeteget beszél Bang úrról.
És egy szót sem szólt még a bálnákról.
Ez szokatlan öntől.
Hát…
Bang úr még nálam is furcsább embernek tűnik.
És?
Jó vele lenni.
Biztos jólesik Bang úrnak.
Most láttam először így mosolyogni, miközben valakiről beszél.
Kérem, üljön ide!
Tessék? De miért…
Nehéz kihúzni a széket tálcával a kezében, nem?
Üljön ide!
Jó, rendben.
Köszönöm.
Ja, igen! Szereti az ecetes retket?
Kér az enyémből?
Nem, köszönöm.
Van elég.
Akkor jó étvágyat!
A misugarutól egészen kótyagos lett a fejem.
Amikor magamhoz tértem,
a busz már a hegy lábánál állt.
A telefonomra néztem, és ijedten láttam, hogy négy óra telt el.
Rögtön hívta a rendőrséget?
Igen.
Kijöttek, és elmondtam, mi történt.
A gyerekeknek most kell játszaniuk!
- A gyerekeknek most kell játszaniuk! - Az a fickó lejött a hegyről.
Azzal a sok gyerekkel, mint valami patkányfogó.
És akkor tartóztatta le a rendőrség.
Amikor a vádlott megkínálta a misugaruval,
tudta, hogy a Mujin Iskola igazgatójának a fia?
Igen.
Járt már párszor az iskolában.
Most, hogy belegondolok,
lehet, hogy azért jött, hogy információkat gyűjtsön,
például megtudja az iskolabusz menetrendjét.
Tiltakozom. Spekuláció!
Helyt adok.
Uram, ne találgasson, a tényeket mondja!
Rendben.
A lényeg, hogy az iskolában azt mondták,
hogy ő az igazgató legkisebb fia,
ezért tudtam, ki ő.
Ezért itta meg a misugarut, amit gyanútlanul
elfogadott a vádlottól, ugye?
Hát persze!
Ki gondolta volna, hogy az igazgató fia
tesz valamit a misugarubába?
Tiltakozom!
Spekuláció, hogy a vádlott tett bele valamit.
Nem bizonyított tény.
Nem, nem tiltakozom.
- Mi? - Mi?
Mit mondott a vádlott?
Woo ügyvédnő lehet, hogy tiltakozik,
de én nem.
Uram, tudja, hogy az ügyvéd az ön oldalán áll?
A tiltakozásra gondoltam.
Nincs kifogásom ellene. Nem tiltakozom.
- Bíró úr! - Minden igaz, amit a sofőr mondott.
Elmentem a Mujin Iskolába, hogy megtudjam a busz menetrendjét.
Altatót tettem a misugaruba, és odaadtam a sofőrnek.
Kínos helyzetbe hoztam, igaz?
Bocsánatot kérek.
De nem volt más lehetőség
a gyerekek felszabadítására. Remélem, megért engem.
Én nem is…
Rendben.
Rögzítsenek mindent, amit a vádlott mondott!
Igen.
Jól van.
A Mujin Iskola igazgatójával beszélt?
Igen, úgy tűnik, a szülők nem írták meg a felmentő levelet.
A 12-ből egy sem?
Az igazgató szerint nem biztos,
de lehet, hogy a bántalmazott gyerekek szülei
csoportos pert indítanak.
Ez baj.
És ha…
És ha találkoznék a gyerekekkel?
Micsoda?
Bang úr tette
felzaklatta a szülőket, ezért nem kizárt, hogy perre viszik az ügyet,
de a gyerekeknek lehet, hogy jó emlékük van róla.
Ha rájönnek, hogy Bang urat megbüntetik,
a gyerekek meggyőzhetik a szüleiket.
Bajban leszünk, ha a szülők megtudják.
Biztos nagyon fontos nekik a gyerekek biztonsága.
És ha nem váratlanul közelítenék hozzájuk,
hanem természetesen, mintha séta közben botlanék beléjük?
Hogy tudna összefutni velük természetesen séta közben?
Főleg maga.
- Tessék? - Mi?
Mi?
El kéne kísérnie Woo ügyvédnőt.
Igen.
Rendben.
Rendben. Menjenek együtt!
De ne győzködje őket nagyon!
Csak derítse ki, mit gondolnak a gyerekek az ügyről!
Rendben.
A gyerekek mindig ugyanazt csinálják iskola után,
menjünk az iskolához!
- Fogjunk egy taxit! - Jól van.
Mit csinál?
Maga menjen belül!
Elméletileg, ha egy kocsi felfut a járdára,
a benti rész a legbiztonságosabb.
Értem.
De ha ez megtörténne,
akkor nem lenne jobb, ha én mennék a szélén?
Szerintem én gyorsabban elugrom, mint ön, Woo ügyvédnő.
Egek!
Szálljon be!
Dehát…
Te jó ég!
Jó, köszönöm.
Woo ügyvédnő!
Te vagy Kim Min-ji?
Harmadikos vagy a Hanti Általános Iskolában, ugye?
- Hát… - Ismered Bang Gu-ppong urat?
Igen.
A barátai vagyunk.
Értem.
Most vacsorázol? Már elmúlt este kilenc.
Ma korán eszem.
Amikor a Mujin Iskolába jártam, este tízig nem tudtam enni.
A Mujin Iskolában minden óra az osztályban van.
Az osztályban? Az mit jelent?
Hát…
Senki nem mehet ki a tanítási idő alatt.
Egyáltalán nincs szünet,
a boltba sem tudunk kimenni.
És engedélyt kell kérnünk, hogy használhassuk a mosdót.
Úgy hangzik, mintha egy börtön lenne, nem pedig egy iskola.
Bang úrról szeretnénk kérdezni valamit.
Van egy kis időd?
Jaj, ne! Te jó ég!
Elkésem. Le kell mennem a tanulószobába.
A tanulószobába? Ilyenkor?
Nem maradhatok le, amíg új iskolát keresek.
Otthagytam a Mujint.
Anya azt mondta, addig menjek a tanulószobába.
Bang Gu-ppong úr börtönben van?
Fogdában van, még nincs börtönben.
Értem.
Ez még mindig nálam van.
A kiránduláson találtam.
Minden mást kidobtam, kivéve ezt.
Van szemben egy bolt.
Sok gyerek van ott.
Közülük biztos sokan felmentek aznap a hegyre.
Kérdezzék meg őket!
Üdvözlöm!
Jó estét!
Elnézést!
A környékbeli iskolások
este tíz után jönnek ide?
Tessék?
Igen. Akkor van vége az iskolának.
- Értem. - Mindjárt itt lesznek.
Igazi verekedés tör ki a vacsora miatt.
A diákok csak este tíz után vacsoráznak?
Úgy tűnik.
Azt hinnék,
hogy a gazdag családok gyerekei valami különlegeset vacsoráznak,
de egyáltalán nem.
Tésztát esznek, háromszögletű kimbapot, kolbászt, ilyesmit.
Édes, pikáns instant ételeket.
Jönnek.
Óvatosan!
- Mindent te fizetsz? - Igen.
Rendben.
Tudják mit néznek, amikor italt választanak?
A koffeintartalmat.
Minél több, annál jobb.
Van ez a kávéízű tej sok koffeinnel.
Még a kisiskolások is úgy isszák, mintha víz lenne.
Nézni is rossz.
Ha már most ezt isszák, hogy élik túl a gimit?
Ne felejtsd itt a kártyád!
Vannak nagyon alacsony gyerekek, akik mindig fáradtnak tűnnek.
Ők azok a gyerekek, akik tehetségek és gimnáziumba készülnek.
Az egészségtelen ételek
és az alváshiány miatt sem nőnek meg.
Látják őket?
Ők is ilyenek.
Micsoda? Egy makk!
- Egy makk. - Mi?
Semmi baj.
Jaj, ne sírj már!
Azt mondtam, ne sírj!
Miért sírsz?
Ismeritek Bang Gu-ppongot?
Bang Gu-ppong barátai vagyunk.
Ismerem Bang Gu-ppongot.
- Én is. - Igen.
Ezt abból a makkból készítettem, amit a hegyen találtam.
És ezt ő csinálta.
Nagyon klassz! Ügyes voltál.
Miért sírtál?
Mert ma egy „függőben”-t kapott.
„Függőben”-t?
Az meg mi?
Ha tízig nem végzel a küldetéssel, „függőben”-t írnak be.
Miféle küldetéssel?
A matekfeladatok megoldásával.
Háromkor kezdtünk el, de csak én nem tudtam befejezni.
Túl nehéz.
Az iskolások küldetése, hogy matekfeladatokat oldjanak meg tízig?
Az anyukám kocsija.
Most megyek. Viszlát!
Várjatok!
Azt akarjátok, hogy Bang Gu-ppong börtönbe kerüljön?
Nem.
Akartok megint vele játszani?
Menjünk már!
Mit csinálsz?
Hé, Lee Se-won!
A 10-11 éves gyerekek mindennap
12 órát tanulnak az iskolákban evés és alvás nélkül.
Mint a delfinek,
akik egy kis akváriumban zárva csak fagyasztott halat esznek.
A fogságban élő orkák hátuszonya oldalra hajlik, így.
A nyílt vízen kéne úszniuk,
de ehelyett egy szűk helyen ragadtak…
Ez nagyon…
sajnálatos.
Mit akar ezzel mondani?
Mi van, ha azt mondjuk, hogy Bang úr megmentette
a bántalmazott gyerekeket, és sürgősen intézkedett?
Bántalmazott gyerekeket?
Tehát iskolába küldeni a gyerekeket bántalmazás?
Jelentenie kellett volna a rendőrségnek, nem elrabolni őket.
Ráadásul
a kiskorúak elrablásánál az indíték vagy a cél nem számít.
Akkor is bűncselekménynek számít, ha jó szándék vezérelte.
És ha azt mondjuk, hogy a gyerekek beleegyeztek?
Az iskolabusz ajtaja nyitva volt,
és Bang úr mondta, hogy elmehetnek, ha nem akarnak vele menni.
A kiskorúak beleegyezése nem elég.
A gondviselő beleegyezése is kell.
Woo ügyvédnő, tényleg sajnálom a vádlottat.
Elvitte a gyerekeket játszani, és emiatt letartóztatták.
Aránytalan büntetésnek tűnik.
De minél inkább így érezzük, annál jobban kell koncentrálnunk.
Magával ragadja a vádlott különös logikája,
és furcsa dolgokat mond majd?
Jung ügyvéd úr!
Mi a…
Miért…
Megy valahová?
Hová megy?
Egy vakrandira.
Vakrandira?
És mi van Jun-hóval?
Még mindig Jun-hóval jön?
Maga meg az ösztönei!
Mostantól merészebb leszek.
Ha ismer valakit, mutasson be neki!
El fogom csábítani.
Szándékosan el akar csábítani valakit?
Még maga is, Kwon ügyvéd úr, biztos ismer legalább egy rendes embert.
Nem jut eszébe senki?
„Még maga is, Kwon ügyvéd úr”?
Nekem eszembe jutott valaki.
Tudja, mit jelent kedvesnek lenni.
Kihúzza a széket, kinyitja az ajtót,
ő megy a járda szélén,
és viszi a cucccaidat.
Tényleg?
Igen, és finom hínárszusit készít. Legközelebb bemutatom neked.
Szerencsére időben letartóztatták.
Mi van, ha később érkeznek?
Szörnyűség is történhetett volna.
Erőszaktevő!
Erőszaktevő is lehetett volna!
Megértjük, hogy dühösek és aggódnak.
De…
egy per sok időt és energiát vesz igénybe,
és nincs garancia arra, hogy önök nyernek.
Kérem, mondják el, mit akarnak elérni,
anélkül, hogy pereskedni kellene!
Choi Seong-suk igazgató készen áll arra, hogy őszintén bocsánatot kérjen.
Mi értelme, ha csak az igazgató kér bocsánatot?
Az a Bang Gu-ppong, vagy ki a fene, olyan magabiztos!
Hallotta, mit mondott a rendőrőrsön?
Szívtelen szülőkként állított be, akiket csak a továbbtanulás érdekel,
a gyerekek boldogsága pedig nem.
Emiatt én is mérges voltam.
Talán azért szenvednek, mert mi ezt akarjuk?
A jövőjükért tesszük.
Mi lenne, ha csak kedvükre játszanának,
ahelyett, hogy megtanulnák, hogyan kell tanulni?
- Az baj lenne. - Igaza van.
- Segítünk nekik tanulni. - Nagyon sok energiánk van benne.
- Nem könnyű. - Az emberek sosem fogják megérteni.
- Mit csinál? - Mit csinál?
A fiam
mentálisan beteg, és nincs jól.
Nem tudja, mit beszél.
Mind anyukák vagyunk, gyereket nevelünk.
Most az egyszer bocsássanak meg a fiamnak jószívű anyák módjára!
Gondoskodom róla, hogy többé ne forduljon elő ilyesmi.
Igazgatónő, nem ön mondta, hogy ön sikeres fiúk édesanyja?
Úgy reklámozta az iskoláját, hogy a három fiát is egyetemre küldte.
- Most meg a fia nincs jól? - Arrogáns voltam.
Az én hibám.
Bocsánatot kérek, ha ezt várják tőlem,
és kártérítést is adok, ha ezt kérik.
A fiam
túl érzékeny,
nem bírja ki a börtönéletet.
Könyörgök önöknek!
Ha börtönbe küldik,
lehet, hogy szörnyűséget tesz magával.
Könyörgök!
Mind a 11-et ellenőriztem.
Mindenki aláírta.
Köszönettel tartozunk a megrendítő vallomásáért, igazgatónő.
Köszönöm.
Mindenkinek köszönöm.
Akkor mi megyünk is.
Jól van.
Én még maradok egy kicsit.
Choi igazgatónő!
Igen?
Azt mondta, Bang Gu-ppong úr nincs jól, mentálisan beteg,
és hogy valószínűleg azt sem tudja, mit beszél.
Az ügyvédjeként nem ezt gondolom.
Akkor
normálisnak tartja?
Csak párszor találkoztak,
úgyhogy szimpatikusnak tűnhet.
Szimpatikusnak tűnik, pedig csak párszor találkoztunk,
de az anyjaként nem kéne még inkább így éreznie?
Nem kéne legalább egyszer
elfogadóan meghallgatnia?
A gyerekek már a „Bang Gu-ppong” néven is nevetnek.
A gyerekek megértik a felszabadítás lényegét,
amit Bang úr kitalált.
Egyedül a felnőttek nem értik meg
Bang urat.
Akkor újra játszani akartok vele?
Hé, Lee Se-won!
Minden nap játszani akarok. Felszabadítást akarok.
Uram, hogyan diagnosztizálná a vádlottat?
A vádlottnak kényszerképzetei vannak.
Pontosabban megalomán.
Tehát a vádlott állítása,
miszerint ő a gyermekfelszabadító- hadsereg főparancsnoka
a megalománia tünete?
Igen, így van.
A megalomániában szenvedő betegek
úgy hiszik, egy fontos szervezet tagjai.
Ennyi.
Várjon…
Szeretnék kérdezni valamit!
Woo ügyvédnő!
A Mujin Iskola, ahova a 12 diák járt,
az osztálytermi órákról híres.
Tudják, mit jelent ez?
Az osztálytermi órák?
Nem, nem tudom.
Azt jelenti,
hogy a diákok egész nap a teremben vannak, és muszáj tanulniuk.
A Mujin Iskola diákjai nem mehetnek ki
este tízig.
Nem kapnak időt pihenésre és evésre.
Csak engedéllyel mehetnek mosdóba.
És azokat a gyerekeket, akik naponta több mint kétszer mosdóba mennek,
hazaküldik, hogy nem figyelnek.
ESKÜDTSZÉK
Köztudott, hogy a Mujin Iskola szülői beleegyezést kér ahhoz,
hogy megbüntethesse azt a diákot, aki nem ír leckét.
Ennek ellenére az iskola hihetetlenül népszerű
a szülők körében.
Ön ennek ellenére is úgy véli,
hogy a vádlott által értelmezett valóság és meggyőződése annyira torz,
hogy téveszmés betegként kezeljék?
- Woo ügyvédnő, mit művel? - Jung ügyvéd úr!
Hagyja, hadd folytassa!
Nahát!
A fiam arca!
Tessék?
Vajon mit akar mondani, amitől ilyen az arckifejezése?
A 10-11 éves gyerekek nem tudnak rendesen enni, aludni vagy játszani,
mert napi 12 órát kell tanulniuk.
Mégis azt mondják: nem az iskolák és a szülők
a koreai gyerekek ellenségei?
Ügyvédnő!
Ezt a tanút a védelem kérte fel.
Miért próbál hátrányos vallomást kicsikarni?
Nem hátrányos vallomást akarok kicsikarni…
Mit akar bizonyítani?
Azt akarja hallani, hogy a vádlott valóságértelmezése
és meggyőződése rendben van és nincs téveszmés zavara?
Igen, így van.
Tisztában van vele, hogy ez hátrányos vallomás
lenne a vádlottnak?
Bíró úr,
a vádlott bűncselekményt követett el,
mert olyan reformot akart, ami a jelenlegi társadalmi rendszernek árt.
Ez egy politikai bűncselekmény.
Nem egy kegyetlen bűnözőről van szó, aki erkölcsi bírálatot érdemel.
Ha téveszmés betegként diagnosztizálják,
azzal enyhítenek a büntetésén.
De sértené a vádlott elképzelését
a gyermekek felszabadításáról.
A vádlott ügyvédjeként
én inkább
az ideológiát próbálom megvédeni.
A tárgyalást azért tartjuk, hogy a vádlott bűneit kivizsgáljuk, és nem azért,
hogy a vádlott ideológiáját terjesszük.
Nem számít, mit akar, ügyvédnő, egy egyértelmű kérdést akarok feltenni
a vádlott számára.
Uram,
érez megbánást a tettei miatt?
Bíró úr!
A vádlott megtagadhatja a vallomástételt.
Nem.
Nem érzek bűntudatot.
Akkor ehhez hasonló bűnöket fog elkövetni?
Igen.
Jung ügyvéd úr!
Woo ügyvédnőnek mindent elnéz?
Tönkretette a tárgyalást a kirohanásával, nem?
Majd figyelmeztetem, miután beszéltem vele.
Újra figyelmezteti, és nem bünteti meg?
Ez nem egy apró hiba volt.
Ez perdöntő volt a tárgyalás kimenetelét tekintve.
Ezt már megbeszéltük, nem?
Azt mondta, Woo ügyvédnő büntetést érdemel az engedély nélküli hiányzásért.
Kwon ügyvéd úr, ön nagy híve a büntetéseknek.
Ezért írta azt a posztot a faliújságra?
Nézze,
ha munka közben véleménykülönbség van,
beszéljenek egymással, és oldják meg a problémát!
Nem az a dolgom, hogy jutalmazzak és büntetést osztogassak,
annak tükrében, hogy kinek van igaza.
Volt némi véleménykülönbség
az ügyvédek között a védelmi stratégiát illetően.
Sajnálom, hogy nem tudtam ezt kezelni a tárgyalás előtt.
Bocsánatot kérek!
Köszönöm.
Köszönöm, Woo ügyvédnő!
Mit mondott az anyám?
Szerencsére az édesanyja megértette.
Értem.
Tényleg?
Igen.
Ha megkapjuk a szülők felmentő levelét, enyhítik a büntetést.
De ha nem érez megbánást,
azzal növelheti a büntetését.
És nem hiszem, hogy a bíró figyelembe veszi a körülményeket.
És akkor…
nem biztos, hogy a felfüggesztett büntetés összejöhet.
Nem számít.
Kérhetnék önöktől egy szívességet?
Szívességet?
A tanúvallomásom napján kérem,
legyen itt a gyermekfelszabadító-hadsereg!
Tessék?
Szerettem volna, ha jó emlékük lesz arról, hogy szabadon játszhatnak,
de félek, hogy arra fognak emlékezni,
hogy a játék ára
a börtönbüntetés.
A gyermekfelszabadító-hadsereg főparancsnokaként,
ha meg is büntetnek, azt akarom, hogy méltósággal büntessenek meg.
Azt akarom, hogy lássák, nem szégyellem, amit tettem.
Ez nem igazán tartozik ide, de jól tanultam az iskolában.
Tessék?
A Szöuli Nemzeti Egyetemen végeztem, és ügyvédi szakvizsgát tettem.
Értem.
Maga hol végzett, Woo ügyvédnő?
Tessék?
Ja, igen. Én is a Szöuli Nemzeti Egyetemen végeztem.
És?
És…
az egyetem jogi karán is diplomáztam.
Mindkettőt summa cum laude végezte el.
Már gyerekkoromban arról álmodtam, hogy ügyvéd leszek,
ezért voltak jó jegyeim.
Nem igaz, Woo ügyvédnő?
De.
Nekem is ezért voltak jó jegyeim.
Valóban?
Ha Min-ji eljönne a tárgyalásra,
javulnának a jegyei és motiválnánk őt.
Nem mindennap lát bírót,
ügyészt és ügyvédeket.
Így van. Ha Min-ji részt venne a tárgyaláson,
mindenképp be akarna jutni a Szöuli Nemzeti Egyetemre.
Igen.
És ne aggódjanak a gyerekek biztonságáért!
Az ügyvédekkel együtt
személyesen kísérjük majd el őket a bíróságra.
Te jó ég!
Tényleg?
Egek!
Azt hittem, a lányom inkább a természettudomány felé hajlik.
Mi lesz, ha hirtelen jogi egyetemre akar menni?
- Most mit tegyek? - Bizony.
Woo ügyvédnő!
A Mujin Iskola igazgatója azt mondta, kölcsönadja a buszt.
A busszal elvihetjük a gyerekeket a bíróságra.
Jól van.
Várjon!
Majd én viszem.
- Mi? - Hova vigyem?
Woo ügyvédnő!
Miért csinálja ezt velem?
Mit?
Maga olyan…
kedves velem.
Kihúzta a székemet, nem engedte, hogy a járda szélén menjek,
kinyitotta a kocsiajtót, és cipeli a cuccaimat.
Mi folyik itt?
Valami rosszat tettem?
Nem, semmi ilyesmi.
Csak…
tetszik nekem.
Kedves voltam, mert tetszik nekem.
ÁTSZERVEZÉS, KÖVETELÉS, NYOMOZATI ÜGY
MUJIN ISKOLA
- Kő, papír, olló! - Csak így?
- Kő, papír, olló! - Tessék!
- Levágták. - Tényleg?
Azután folytatta, hogy levágták.
Sziasztok!
Akkor indulunk is, jó?
- Jó! - Jó!
Uram!
Hogy hívják?
Magának is olyan fura neve van, mint Fing úrnak?
Nem, nincs.
Az én nevem…
Segglyuk Lee.
Tényleg Segglyuk Lee?
Igen, mert Fing úr barátai vagyunk.
Ő itt Segglyuk Lee,
én pedig Harkályfika vagyok.
És maguknak?
Mi a nevük?
- Hát… - Hát, mi csak…
Ügyvédek vagyunk.
- Ne már! - Jesszus!
Én…
Kwon Kaki vagyok.
Ez meg miféle név?
Én pedig…
Jung Fing!
SZÖULI KÖZPONTI KERÜLETI BÍRÓSÁG
Nincs több kérdésem.
Uram!
Mondani szeretne valamit?
Igen, először…
szeretnék a szülőknek mondani valamit.
A gyerekeknek most kell játszaniuk.
Később már túl késő lesz.
Az egyetem után,
a munkába állás után
és a házasság után már késő.
Üveggolyózni, fogózni, adj, király, katonát játszani, ugrókötelezni.
Nem lehet már később.
Egy szorongással teli életben
túl késő lesz megtalálni a boldogsághoz
az egyetlen utat.
Egy!
A gyerekeknek most kell játszaniuk.
„Egy: a gyerekeknek most kell játszaniuk.”
Kettő: a gyerekek legyenek egészségesek!
- „Kettő.” - „Kettő.”
- „A gyerekek legyenek egészségesek!” - „A gyerekek legyenek egészségesek!”
Három!
Csendet kérek!
Senki más nem beszélhet a vádlotton kívül.
Bíró úr!
Az ügy szerint ezek a gyerekek áldozatok.
Bíró engedéllyel
az áldozatoknak jogukban áll közölniük a véleményüket a tárgyaláson.
Nem tudja elfogadni, hogy a gyerekek
a saját szabadságjogaikat idézik
az áldozat véleménynyilvánításaként?
Egy!
- „Egy!” - „Egy!”
A gyerekeknek most kell játszaniuk.
- „A gyerekeknek most kell játszaniuk.” - „A gyerekeknek most kell játszaniuk.”
Kettő!
- Kettő! - Kettő!
A gyerekek legyenek egészségesek!
- „A gyerekek legyenek egészségesek!” - „A gyerekek legyenek egészségesek!”
Három!
- „Három!” - „Három!”
A gyerekek legyenek boldogok!
- „A gyerekek legyenek boldogok!” - „A gyerekek legyenek boldogok!”
Én, Bang Gu-ppong főparancsnok,
szigorúan ellenállok az iskolák, és a szülők alattomos követeléseinek,
és énekelek a boldog gyerekeknek!
Gyerekek!
- Játsszunk! - Játsszunk!
Ezt nézd, Bang Gu-ppong!
- Az enyémet is! - Nekem is van!
Nagyon menő.
Öleljük meg egymást!
Kérsz csiliport a csadzsangmjonra?
Ja.
És szószt a sertésre?
Ja.
- Ki az? - Mi?
Ki tetszik neked, ha nem Choe Su-yeon?
Számít egyáltalán, hogy ki az?
Csak úgy segíthetek, ha tudom, ki az.
Látom rajtad, hogy valami nem stimmel.
Úgy sóhajtozol, mint egy beteg kutya.
Nehéz elképzelnem, mi lesz.
Mi?
Azután, hogy kedvelik egymást.
Úgy érzem,
ez nagy dolog.
Nagy elszántság kell hozzá.
Ijesztő belegondolni abba, hogyha belekezdünk…
az mindkettőnk dolgát
megnehezíti.
Megnősülsz?
Miért veszed ezt ilyen komolyan?
Járj vele, és ha nem jön össze, akkor szakíts vele!
Vele nem kezdhetek bele semmibe, ha nem gondolom tartósnak.
És szerinted nem lesz tartós?
Nem, nem hiszem azt.
Akkor menj! Megkaptad a választ.
- Menjek? - Menj!
Hé, várj! Hová mész?
Tényleg elmész?
Én csak
metaforikusan értettem a kapcsolat fejlődésére.
Jun-ho nem olvas?
Egy, két', há'.
Egy, kettő. Mi?
Egy, kettő, három.
Mi? Egy, kettő.
Egy, kettő, három.
Köszönöm.
Mondanom kell valamit.
Tetszik nekem.
Annyira tetszik,
hogy ez az érzés…
megbetegít.
Sajnálom. Nem vagyunk…
Bejöhetek?
Egyedül ment be egy kimbapozóba az asszisztense nélkül ilyen későn.
Várjunk csak!
Woo Young-woo…
Az a Hanbada-ügyvéd?
Letartóztatási parancs nélkül nem lehet letartóztatni.
Maga ügyvéd vagy mi?
Hogy találta ezt a problémás ügyet?
A kettes metrón.
Egy fogyatékos is szerethető.
Ennyire nehéz elhinni?
Szeretné, ha Yang urat elítélnék nemi erőszakért?
- Szeretem őt. - Mi?
Ne hagyják, hogy börtönbe menjen!
Ha valakinek fogyatékossága van, szerintem nem elég,
ha csak tetszik valakinek.
A feliratot fordította: Usztics Anna