Slečno!
Slečno?
Počkejte! Nedělejte rozruch. Nestojí to za to. Uklidněte se.
Nemáte tušení, co udělám.
Nemám. Fajn, nemusíte mi to říkat, jenom se uklidněte.
Řekni jí, že se budem dívat na film.
Tak můžeme.
Synku!
- Jak se máš? - Dobře, a ty?
Pardon, omlouvám se, provoz byl opravdu hrozný.
Prosím, následujte mě. Jedeme vaším autem, nebo mým?
- Vezmeme naše. - Dobře, skvěle.
Jak to myslíte? Naše?
Potřebuju vaši pomoc. Hrajte to prosím se mnou.
- Ne. Už nepokračuju. - Poslouchejte mě.
- Musím pracovat. - Zaplatím v dolarech, ano?
Potřebuju jen…
pět minut vašeho času.
Prosím.
Už jedeme.
Zaplatím vám v autě.
FALEŠNÝ PROFIL
Riviera Esmeralda. Co k tomu říct? Přesvědčte se sami.
Žít tady je výsada.
Co je na tomhle životě v ráji nejlepší?
Jakmile tu jednou jste, nechce se vám odejít.
Není třeba, máme tu všechno.
Supermarket, lékárnu.
Dokonce i luxusní lázně, pokud máte zájem.
Je to úžasné.
Pardon, nepředstavil jsem se.
Jsem Cristóbal Balboa. Mám to tu na starost.
Ten druhý agent v kanceláři o vás mluvil moc hezky.
Jsme Camila Románová a…
- Juan David Meneses. - Moc mě těší.
Ale tady se píše, že jste Ernesto a Diana Sáenzovi.
Camila Románová a Juan David Meneses.
To není možné. Muselo dojít k omylu.
„V 11.00 hodin pan a paní Sáenzovi.“
Myslel jsem, že jste to vy.
Ne.
Ale máme také zájem pronajmout si dům.
A tenhle se mi líbí.
Viď, broučku?
- Ano, lásko. - Adriáne.
Promiňte, hned se vrátím.
Co tady děláš? Říkal jsem ti, že budu prezentovat dům.
- Jestli to agentura zjistí, zabijou mě. - Nevěděl jsem, že někdo přijde.
Chtěl jsem se trochu opálit, náš bazén opravují.
To je trapas. Počkej.
Zdravím. Omlouvám se, nevěděl jsem, že někdo přijde.
- V pořádku, to se stává. - Těší mě.
Adrián.
Nebojte se, nikomu to neřekneme.
Ne, samozřejmě, neřekneme ani slovo.
Ten dům se mi fakt moc líbí.
Je tak prostorný, přesně to, co hledáme. Že jo, broučku?
Nádherný, miláčku.
Kromě všeho, co jste viděli, dostanete i speciální slevu
v budoucí nejlepší restauraci ve městě, Tisíc potěšení.
Jsem šéfkuchař a majitel restaurace a zvu vás na otevření.
Mockrát děkujeme.
Kdybychom tu bydleli,
kdo by byli naši sousedi?
Můžeme prozradit, že dědička impéria Ferrerových.
Vážně? Kdo je to? Protože…
Myslel jsem, že jsou dva dědicové.
Pedro Ferrer je můj otec.
Patří mu všechno, co teď vidíte.
Podívejte, to je Ángela, má sestra.
Ángelo!
- Ano, viděli jsme ji venku s rodinou. - Ahoj.
A s holčičkou?
Ano, s Evou, mou krásnou neteří.
Jen mezi námi,
její otec je nejkrásnější muž jakého jsem kdy viděl.
Miguel Estévez, váš budoucí soused.
- Zdravím. - Ahoj.
Nevěděla jsem, že předvádíš dům G.
Jo, sestro, je v nabídce jen pár dní, ale oni si ho chtějí pro najmout.
Pronajmout? Myslela jsem, že máš v plánu ho prodat.
Nebo pronajmout.
Ne.
Nemůžeme si ho dovolit.
Máme zájem jen o pronájem.
Jasně. Těší mě, Ángela Ferrerová.
Dobrý den.
- Těší mě. - Nápodobně.
Sofía Santa Cruzová, předsedkyně sousedského výboru.
Známého spíš jako „Pravé hospodyňky z Riviera Esmeralda“.
K vašim službám.
- Jste velmi laskavá, děkuji. - Mami!
Lucas mi nechce dát klíče!
Co se děje?
Tady jsou, zlato.
- Konečně! - Jo.
Zapomeň na to.
- Už mu ty klíče nikdy nedám. - Ne.
Já…
se…
s tebou nikdy…
nechci rozloučit.
Ty a já…
se nikdy nebudeme muset rozloučit.
Nikdy.
Člověk nemá ani dvě minuty klidu.
Ale je skvělé, že se o to postaral její táta.
- Tak zatím. - Ahoj.
- Nashle. - Mějte se.
Takže, Camilo, Davide, bylo mi potěšením.
- Dejte vědět, jak se rozhodnete. - Bezva.
- Zvu vás na otevření restaurace. - Jasně.
- Uvidíme se tam. - Přeju hezký den. Nashle.
Cami, pojď, jdeme.
Heleďte, nevím, co vám ten chlap proved,
ale musím pracovat.
Ne, poslouchejte, zůstaňte tu.
Prosím, potřebuju vaši pomoc.
Jedeme.
Zmeškala jsem let.
Musím odjet zítra.
Tak kam chcete, abych vás vzal?
Nevím.
Nikoho tu neznám.
Můžete mi něco doporučit?
Ano, jistě, slečno.
Díky.
Koukám, že máte hodně věcí, je to těžké. Indiro…
Vítejte v ráji.
Tohle není rezidence Riviera Esmeralda.
Ale dobře se o vás postarají.
Zatahám za pár nitek a zkusím sehnat volný pokoj.
No, máme výhled na oceán, to je plus.
- Pivo? - Ano, prosím.
Poncho, pivsona!
- Juando! - Dva!
- Babi! - Juando!
Hele, tohle je Camila.
Hledá pokoj, kde by mohla přespat. Pomůžeme jí?
Jen na jednu noc?
Proč tak krátce, děvče?
Chtěla jsem zůstat pár dní,
ale musím se vrátit domů.
Můžete se osvěžit v moři.
Ne, to slíbené pivo zní dobře.
- Dáte si pivo? Hned to bude. - Díky.
- Pokoj 127 je prázdný. -127, támhle.
- Pojďte. Orlando, pivo! - Hej…
Usmějte se.
Podívejte…
Řeknu vám tohle…
Jestli je ten muž ženatý s dcerou Pedra Ferrera,
tak není chudý.
A nebude to žádný dobrák.
Tudy.
Já svou dceru zbožňuju. Proč bych neměl?
Dobře.
Co?
- Dobrá trefa. - Díky.
Ale nebude ředitelkou, to se nestane.
Proč ne?
Protože tam chci tebe.
Mě?
Někdy se spolu neshodneme, to víme.
Ale do některých bot žena nepatří.
Jistě. Co na to řekne Adrián?
Adrián, můj syn?
Toho podnikání nezajímá, baví ho dělat tiramisu a…
Mně to vyhovuje, je to skvělé.
- Téměř. - Ano.
- Je to tak. Zvedni to. - Díky.
Každý máme na něco talent.
Ty budeš skvělý generální ředitel.
Pracuješ tvrdě, máš charakter.
A díky Ángele jsi teď civilizovanější.
Pedro, já…
Nevím, jak ti poděkovat.
Ale když mi dáš tuhle šanci,
slibuji, že tě nezklamu.
Můžu být tvůj spojenec,
pravá ruka, jestli chceš. Jsme rodina, ne?
Migueli,
jen jsem testoval tvou věrnost mé dceři.
A snažím se pochopit tvé hodnoty.
A… ty žádné nemáš.
Už je v Cartageně.
Nemohl jsem se dočkat, až ti to ukážu.
Hele, tohle je Hodinová věž.
Sundej si brýle. Co tohle?
Jaké to je?
To je skvělé!
Camilo.
Camilo, někdo volá.
Ano?
Ahoj, tady Adrián.
Potkali jsme se dnes ráno v uzavřené komunitě.
Opaloval jsem se, vzpomínáte?
Adrián.
Samozřejmě, že si vás pamatuju.
Požádal jsem Crise o vaše číslo,
abych vás a manžela mohl pozvat na otevření restaurace.
Samozřejmě.
Kdy to bude?
Dnes večer.
Výborně.
O tohle jídlo mám obavy, protože se neprodává dobře.
Dobrý večer.
Ahoj.
Podle tvého výrazu soudím, že potřebuješ drink.
Vydrž a sleduj. Indiro…
Dva dvojité panáky, co umíš jen ty.
Na něco se tě zeptám. A chci slyšet pravdu.
Myslíš, že ti ta dlouhá cesta za tím chlapem stála za to?
Páni, taky odpověď. Nic ve zlým.
Vypij si aguardiente
a pak si odpočiň.
Na zdraví.
Nechápu, proč mi lhal.
No,
protože některý lidi baví lhát.
Jsou nečestní. Ale každý takový není.
Můžu dostat ještě?
Dva.
Díky.
Nevím, kdo ten chlap sakra je.
Ale neopustím Cartagenu, dokud to nezjistím.
Můžu ještě jednou, prosím?
Takže co?
Děkuji.
Zůstáváš?
Na zdraví, promiň.
RESTAURANT TISÍC POTĚŠENÍ
Lásko…
Jsem na tebe moc hrdý.
Taky chci říct, že jsem opravdu pyšná
na svého bratra Adriána.
Protože jsem si jistá, že Tisíc potěšení
je cesta k tomu, aby se ti splnily zasloužené sny.
- Doopravdy, blahopřeju. - Ale pořád je to výzva.
Ve městě, kde každý měsíc zavírají tři restaurace, je to…
Každopádně hodně štěstí.
Díky, že mi držíš palce, tati.
- Přesně to jsem čekal. - Neber si to zle.
Jen říkám, že nás čeká práce.
Ano?
Kromě toho jsem to já, kdo přijde o peníze.
Peníze? O tomhle chceš mluvit?
Je to jasné… Ne.
Nebudeme mluvit o penězích, to by bylo příliš přízemní,
mluvit zrovna teď o prachách.
Promiň, jestli jsem tě rozčílil.
Švagre, gratuluji.
- Tvoje restaurace je nádherná. - Díky.
- Dobrý večer, rodino. - Díky.
- Blahopřeju. - Dá si někdo?
Co takhle rodinný přípitek?
Připíjím na rozjezd podniku Tisíc potěšení.
Na zdraví!
- Na zdraví. - Na zdraví.
- Haló?
Carmelito, neslyším tě. Haló?
Jejda!
Co?
Cože?
Sakra, to nám scházelo, podívej, kdo tu je.
Do prdele!
Kde je Frank?
- Co tady sakra děláš? - Prosím.
Byl jsem u tebe doma a klepal, ale neotevřela jsi.
- Vím, že schováváš Camilu. - No tak, Vicente!
Přestaň!
Nevíme, kde je.
Určitě víte, jste její nejlepší kamarádky.
- Franku, potřebujeme tě! - Co když to nevíme?
Co to sakra je?
- Vítejte. - Ahoj.
- Camilo. - Jak se vede?
Vítejte.
- Jak se daří? - Sluší vám to.
- Díky. - Jsem rád, že jste tu.
- Zdravím. - Cami!
- Sluší vám to. - Ahoj.
To jsou pěkné šaty.
- Díky. - Tcháne, tohle je Camila.
Ona a její manžel mají zájem o pronájem domu G.
- Těší mě. - Zdravím.
- Camila Románová. - Pedro Ferrer.
Promiňte, že jdu pozdě. Ještě se v Cartageně nevyznám.
Samozřejmě.
- Je to tu moc hezké, blahopřeji. - Díky.
Tak kde jste ho nechala?
Koho?
Vašeho manžela.
Jo… už spí.
Není tak společenský jako já.
A co váš?
Kde je?
Taky nerad chodí do společnosti?
Naopak, má to moc rád.
Před chvílí odešel.
Můj syn, nejstarší, si poranil nos. Nic vážného.
Naštěstí to tentokrát nebyla Eva.
- Pane Migueli, potřebujete další? - Ne, díky.
Uhodil se pořádně.
Ano, ale je v pořádku, Carmelito.
- Běžte domů, je pozdě. - Určitě?
- Jistě, zůstanu u nich. - Dobře.
Určitě nechceš jít taky?
Tati, Miguel se o to postará.
Miguel se o to postará?
Zavolám doktora.
Ne.
V takových případech vždycky voláme doktorku Manriqueovou.
Řekli jsme jí o tom. Takže mu věř,
nemusíš volat doktora.
Tati, může si za to sám.
Začal vyvádět, protože jsem vzala klíčky od golfového vozíku.
Strčila jsi do mě!
- Nedramatizuj to tak… - Jseš moc mrňavá.
Přestaňte! Mlčte, oba!
Slečno.
- Díky. - Rádo se stalo.
- Tak na zdraví vaší restaurace. - Na zdraví.
- Na zdraví, vítejte. - Na zdraví.
Díky.
Teď se obejměte a navzájem omluvte.
- Do toho, Lucasi. - Já?
Ano, jsi mladý pán domu.
Vstaň, Evo.
Promiň.
Promiň, sestřičko.
Dobře, teď do postele, Lucasi.
- Hned? - Hned.
Žádné hraní.
Jdeme, Evo.
Spinkat.
Ano?
Davide, potřebuju tvou pomoc.
Ne, Camilo, nemůžu.
Čekám na zákazníky. O co jde?
Nutně tě potřebuju.
Tak ten večer ukončíme… Zkus tohle. Pardon.
Camilo?
Už odcházíte? Ne.
Ano, bohužel, musím jít.
Já taky. Ale pojďme se rozloučit s majitelem restaurace.
- Jinak bude… - Jo! Pardon. Ano.
Klidně odejdu bez rozloučení.
Neříkejte, že odcházíte tak brzy. Proč?
Nemůžete odejít, aniž byste ochutnala domácí karamelové tiramisu.
Je nejlepší.
Inti, tiramisu, prosím.
Pardon, ráno brzy vstávám do práce.
Co děláte?
Dobrá otázka.
Co vlastně děláte?
Jsem psycholožka.
To je zajímavé.
Kde pracujete?
Pracuju s dětmi a teenagery online.
- Proto musím vstávat tak brzy. - Páni!
Ale, Adriáne, přeji vaší restauraci hodně úspěchů.
Díky. Jste tu vždy vítána.
- Přiveďte příště… - Davida.
… Davida, prosím.
A neváhejte s rozhodnutím.
Mohli bychom všichni být sousedi.
To by bylo skvělé.
Doufám, že se uvidíme znovu ve vašem novém domě i s manžely.
- Ovšem. - Ano?
- Budu ráda. - Tak jo.
- Nashle. - Díky. Nashle.
- Nashle, krásko. - Nashle.
A to vaše tiramisu ráda ochutnám.
Jo.
- Omluvte mě. - Tak zatím.
- Díky za všechno. - Nashle.
Opravdu chceš pronajmout dům G?
Co dělá její manžel?
Nevím, nezeptal jsem se.
Nezeptal ses, co tím myslíš?
Tys neprověřil platební schopnost?
Pedro, říkals, že to není nutné.
Řekl jsem ti, že to máš udělat. Tak se nevykrucuj.
Tati.
Ne, díky. Propána!
Něco k pití?
Ne, díky.
Ano?
Pane Migueli, dobrý večer. Je tu Dr. Manriqueová.
Dobře, pusťte ji dovnitř.
Ano, pane. Je na cestě.
- Ano? - Miláčku.
Lucas je v pořádku.
Jsou potrestaní, žádný golfový vozík.
Naprosto souhlasím.
Neříkalas, že jsi volala Dr. Manriqueovou.
Nevolala jsem jí, tys jí měl zavolat. Mluvili jsme o tom.
Kdo je to, Migueli? To je doktorka?
Určitě jí volala Carmelita.
- Zavolám ti později, zlato. - Ne, řekni jí, ať na mě počká.
Už je skoro konec. Za deset minut jsem tam.
- Dobře. - Díky.
Ahoj.
Dobrý večer, Fernando.
Nebo raději…
Migueli Estévezi?
Co tu děláš?
Jsem jen turistka, co si přišla popovídat s dobrým přítelem.
Promluvíme si později.
Nechci si promluvit později, chci si promluvit hned.
Camilo, prosím.
- Nesahej na mě. - Mám doma děti.
Camilo, promluvme si.
Můžu si nalít?
Letěla jsem tu dálku, abych našla
svého úžasného muže, kterého jsem poznala přes Tinder.
A našla jsem člověka vyděšeného k smrti,
protože každou chvíli přijde jeho žena.
Promiň, Camilo, já…
přísahám, že jsem ti nechtěl ublížit.
Proč jsi mi neřekl, že máš ženu a děti?
Já vím.
Udělal jsem chybu, ale nebylo to osobní.
Čtyři měsíce.
Čtyři měsíce sis se mnou hrál.
Mluvils o lásce, snech, slibovals…
Říkals, jak je důležitá rodina
a jak moc bys ji chtěl.
A přitom jsi už jednu měl.
Neměl jsi ani odvahu říct mi své pravé jméno.
Proč jsi mi sakra lhal?
Všechno to začalo jako hra.
No ne,
podívej se, kdo je támhle.
Kdo?
Neznal jsem Fernanda Castella.
Kdo je to?
Fernando Castell.
Nejlepší plastický chirurg v Kolumbii.
Luigi, je úžasný.
Je skvělý, nemluvě o tom, že je milionář.
Ovšem.
A přísahám, že si každý ten milión zaslouží.
Najednou jsem začal srovnávat svůj život s jeho.
Životem cizího, neznámého chlapa.
DR. FERNANDO CASTELL ZÍSKAL CENU UNICEF
Nejvíc jsem mu záviděl jeho svobodu.
Fernando Castell se nikomu nezodpovídal.
Nemusel nic vysvětlovat ani se obhajovat.
Byl vším, čím jsem chtěl být.
Kolik hloupých holek jako já jsi oklamal?
Neříkej mi, že jsem jediná.
Kdybys mi to řekl, byla bych skutečně poctěna.
Prosím, ne tak nahlas.
Moje děti jsou doma.
Co tvoje sestra?
Byla ta její nehoda pravda, nebo lež?
Byla to má dcera.
- Tvoje dcera? - Ano, vlastně si zlomila ruku.
Měl by ses stydět, nechápu proč jsem ti věřila.
Víš proč?
Všechno, co jsme prožili, bylo skutečné.
Všechno, co jsem ti řekl, každý společný okamžik, byl skutečný.
Jak dlouho tohle děláš své ženě?
Camilo…
I kdybych chtěl vymazat, co se stalo ve Vegas,
nikdy nezapomenu, jak jsem se s tebou cítil.
Ale zapomněl jsi mi říct,
že máš ženu…
děti.
A, mimochodem, opravdu pěkný domov.
- Migueli! - Odejdi.
Běž. Dej mi to. Odejdi prosím.
Co říkala doktorka? Ahoj.
Zdravím.
Ne, to nebyla ona.
Noční ostraha se spletla.
A s kým jsi mluvil? Teď sis s někým povídal.
- Já? - Ano.
Ne, díval jsem se na mobilu na video.
Přišel jsi o skvělou akci.
Vážně?
No a jaké to bylo?
Výborné. Tak dobře ještě můj bratr nevařil.
Úžasné.
- To je dobře. - Jo.
- Dám si panáka. Whisky. - Ne, vezmi si tohle.
Dobře.
Kde jsi vzal ty hezké číšníky?
Přišli na konkurz, proč?
Já nevím, to mi řekni ty.
Zamiloval ses do některého?
- Už jsem ti to říkala? - Co?
Jeden pár má zájem o pronájem domu G.
Jsou mladí… manželé.
Ona je moc hezká.
Psycholožka.
Šťastný pár… bez dětí.
Jsem unavená, bolí mě nohy. Počkám na tebe v posteli.
Dobře, zlato.
Byl to obrovský úspěch!
Zítra tátovi vynadám za to, co ti řekl.
- Co si o sobě myslí? - Víš, že je mi to jedno.
Ale mně ne.
Poslouchej mě.
Nikdo s tebou takhle mluvit nebude, zvlášť ne v mé přítomnosti.
Řek jsem ti, že to nevadí.
Víš, že už jsem si na svého tchána zvyk.
Dojdu pro skleničky
na poslední přípitek na Tisíc potěšení, ano?
Vážně?
Kdo říká, že na přípitek potřebujem
skleničky?
Neblbni!
Ne!
Pojď sem.
Tak jo.
Adriáne Ferrere…
vezmeš si mě?
Jasně, lásko!
Miluju tě.
- Miluju tě! - Já vím.
Čekáš na něco?
Nebo na někoho?
Lucasi.
Ta žena ve žlutém před chvílí odešla.
Cos tu s ní dělal, tati?
Jestli to teda není tajemství.
Vysoká, běloška, asi tak…
25 až 30 let.
Nevím, jak se sem dostala, nebydlí tu.
Dobře.
Prověřím bezpečnostní kamery. V kolik hodin to bylo?
Těsně před půlnocí.
Viděla ji i vaše žena?
Moment.
Pusťte je dovnitř.
- Viděla ji i vaše žena? - Ne.
Nikdo jiný ji neviděl.
Říkám to proto, že byste měl být opatrný, Rafaeli.
Měl bys to video smazat…
než se to někdo dozví.
Víte, že můj tchán je ohledně bezpečnosti přísný.
- Určitě nechcete přijít o práci. - Ne, pane.
Co když někdo zkontroluje kamery a pozná ji?
- Nesmysl, ta žena neexistuje. - Ona existuje.
- Neexistuje. - Existuje…
Pedro, jak se vede?
Zdravím.
Podívejte se.
To je plán?
Ano, je stejný. Ale něco tu je.
Uvidíme.
O jaké ženě jste mluvili?
Ať vám můžu říct svůj názor.
O té manažerce z Ultra Sur, co nás nesnáší.
Nesnáší nás. Je to možný?
- Nerada ruším, ale… - Pardon.
Tati… Adrián a Cristóbal ti chtějí něco říct.
Ano, chtěli jsme ti říct,
že jsme se s Crisem rozhodli.
Do toho, řekni mu to.
Budeme se brát.
Vážně?
Blahopřeju, švagře!
- Díky. - Ať se vám daří.
Blahopřeji.
Kdy bude svatba?
To ještě nevíme, ale musí to být brzy,
než si to někdo z nás rozmyslí.
Blahopřeju, Pedro.
- Ahoj. - Než zavěsíš…
Chci se ještě jednou omluvit.
A chci vědět, jestli něco nepotřebuješ.
Chápu, že jsi v cizí zemi, nikoho tu neznáš a…
Takže se cítíš provinile?
Ne, Camilo. Nejde o to, že se cítím provinile.
Cítím za tebe zodpovědnost. Kdy se vrátíš zpátky do Las Vegas?
Můžeme se sejít, než odejdeš?
Jen my dva.
Ať si můžeme v klidu promluvit.
Včera jsme byli nervózní. A myslím, že…
Haló?
Camilo?
Nejdeš se převléct?
Jdeme…
Jdeme se převléct.
Tak pojď.
Davide, chci ti poděkovat za všechno, co pro mě děláš.
Kdyby nebylo tebe, tak se v tomhle městě ztratím.
Camilo, díky, že sis mě najala.
- Jako manžela. - Ano.
Prima zakázka, ne?
Tak vidíš, že tvůj táta není tak špatný, jak si myslíš.
Hledám místo na naše líbánky.
Crisi, víš, že teď není vhodná doba na cestování.
Restaurace se obejde i bez nás. To se zvládne.
Vymyslíme nějaké datum.
Ale nechci teď tátovi přidělávat starosti.
Kvůli líbánkám?
- Tohle jsou ty starosti? - Táta ti dal práci v agentuře.
A financoval restauraci do posledního ubrousku.
Nevím, jak dlouho mu ta jeho velkorysost vydrží.
Pojeďme, už mám zpoždění.
Co je to?
LUSTYXXX.COM/AMATÉRSKÁ VIDEA
Ten hajzl si mě natočil!
To je kretén.
Haló?
NÁBYTEK - INTERIÉROVÝ DESIGN
Zvládneme to, zlato.
Ahoj, jak jde stěhování?
Dobře, díky.
Uvidíme.
- Ahoj, zlatíčko. - Díky, žes přišla.
Samozřejmost.
- Tati. - Ahoj, princezno.
Au!
To jsou noví nájemníci domu G.
A tohle konečně můj manžel Miguel. Tohle je Camila.
Tak konečně poznávám toho slavného Miguela? Že?
Všichni o vás tolik mluví.
Camila, těší mě.
Je mi potěšením.
A David.
Dobrý den.
Vítám vás tady.
Překlad titulků: Petr Miklica
Všechny události a postavy jsou smyšlené
a neodpovídají skutečným osobám ani dějům.