‎Domnișoară!
‎Domnișoară?
‎Stați! Nu creați o scenetă. ‎Nu merită, calmați-vă!
‎Habar nu ai ce voi face.
‎Așa e, nici nu trebuie să-mi spuneți. ‎Doar calmați-vă!
‎Spune-i că vom viziona un film.
‎Bine, gata. Fiule!
‎- Ce faci? ‎- Bine, tu?
‎Mă scuzați! Traficul e oribil.
‎Urmați-mă, vă rog! ‎Veniți cu a voastră sau cu a mea?
‎- Cu a noastră. ‎- Bine, perfect.
‎- Cum adică? Cu a noastră? ‎- Te rog, ajută-mă. Intră-n joc!
‎- Nu, cursa s-a terminat. ‎- Ascultă-mă!
‎- Am de lucru. ‎- Te plătesc în dolari.
‎Am nevoie de…
‎cinci minute din timpul tău.
‎Te rog!
‎Venim.
‎Ți-i dau în mașină.
‎PROFIL FALS
‎Riviera Esmeralda. ‎Ce pot să vă spun mai mult?
‎E un privilegiu să locuiești aici.
‎Care e cel mai frumos lucru ‎din acest paradis?
‎Cei care vin aici ‎nu-și mai doresc să plece.
‎Nici nu e nevoie, avem de toate.
‎Supermarket, farmacie. ‎Și un spa de lux, dacă vă interesează.
‎E minunat.
‎Mă scuzați, nu m-am prezentat.
‎Sunt Cristóbal Balboa, responsabilul.
‎Colegul meu de la birou ‎v-a vorbit de bine.
‎Noi suntem Camila Román și…
‎- Juan David Meneses. ‎- Încântat!
‎Dar aici scrie ‎că sunteți Ernesto și Diana Sáenz.
‎Camila Román și Juan David Meneses.
‎E imposibil. Cred că e o greșeală.
‎„Ora 11, dl și dna Sáenz.”
‎- Credeam că voi sunteți. ‎- Nu.
‎Dar suntem interesați și noi ‎să închiriem o casă.
‎Iar aceasta îmi place.
‎Nu, iubitule?
‎- Da, iubire. ‎- Adrián!
‎Mă scuzați, mă întorc imediat!
‎Ce cauți aici? Ți-am spus că o prezint.
‎- Dacă află agenția, sunt mort! ‎- Nu știam că vine cineva.
‎Voiam să mă bronzez, ‎iar piscina noastră e-n mentenanță…
‎Ce jenant! Stai puțin.
‎Bună! Mă scuzați, nu știam că vine cineva.
‎- Nicio grijă, se-ntâmplă. ‎- Încântat!
‎Adrián.
‎Nicio grijă, nu vom spune nimănui.
‎Normal că nu vom spune nimănui.
‎Iubesc casa asta!
‎E foarte spațioasă. ‎E exact ce căutăm, nu, iubitule?
‎E excelentă, scumpo.
‎Pe lângă ce ați văzut, ‎primiți o reducere specială
‎la viitorul restaurant de top ‎O mie de plăceri.
‎Sunt chef și proprietar al restaurantului ‎și vă invit la deschidere.
‎Mulțumesc mult.
‎Dacă am locui aici,
‎cine ar fi vecinii noștri?
‎Am putea spune ‎că e moștenitoarea imperiului Ferrer.
‎Serios? Cine e? Deoarece…
‎Înțeleg că sunt doi moștenitori.
‎Pedro Ferrer e tatăl meu.
‎El deține tot ce vedeți aici.
‎Uite, ea e Ángela, sora mea.
‎Ángela!
‎- Da, am văzut-o afară cu familia ei. ‎- Bună!
‎Și cu o fetiță?
‎Da, Eva, frumoasa mea nepoată.
‎Între noi fie vorba, tatăl ei e cel mai ‎chipeș bărbat din câți am văzut.
‎Miguel Estévez, viitorul vecin.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Nu știam că prezinți Casa G.
‎Da, surioară. E listată de câteva zile, ‎iar dânșii ar vrea s-o închirieze.
‎- Credeam că vrei s-o vinzi. ‎- S-o închiriez sau s-o vând.
‎Nu.
‎Nu ne permitem s-o cumpărăm.
‎Ne interesează doar s-o închiriem.
‎Sigur. Încântată, Ángela Ferrer.
‎- Plăcerea mea. ‎- Asemenea.
‎Sofía Santa Cruz, ‎președinta consiliului de locatari.
‎Cunoscute ca „Adevăratele gospodine ‎din Riviera Esmeralda”.
‎La dispoziția dv.
‎- Ești foarte amabilă, mersi. ‎- Mamă! Lucas nu-mi dă cheile!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Aici sunt, iubitule.
‎Poftim!
‎Lasă-le!
‎- Nu-i mai dau cheile. ‎- Nu.
‎Eu…
‎nu vreau…
‎să-mi iau rămas-bun…
‎de la tine niciodată.
‎Noi doi…
‎nu va trebui să ne luăm rămas-bun.
‎Niciodată!
‎N-am două minute de liniște.
‎Din fericire, a rezolvat tatăl ei.
‎- Bine, ne vedem. ‎- Pa!
‎- Ciao!
‎Camila, David, a fost o plăcere.
‎- Spuneți-mi ce decideți. ‎- Grozav.
‎- Sunteți invitați la deschidere. ‎- Sigur.
‎- Ne vedem acolo. ‎- O zi minunată! Pa!
‎Cami, să mergem!
‎Nu știu ce v-a făcut tipul acela,
‎dar trebui să merg la muncă.
‎Nu, ascultă-mă, stai aici!
‎Am nevoie de ajutor.
‎Să mergem!
‎Am pierdut zborul.
‎Trebuie să plec mâine.
‎Unde vreți să vă duc?
‎Nu știu.
‎Nu cunosc pe nimeni aici.
‎Îmi recomanzi ceva?
‎Sigur că da, domnișoară.
‎Mersi.
‎Domnișoara a venit cu bagaje, ‎nu glumă. Indira…
‎Bun-venit în paradis!
‎Nu e conacul de la Esmeralda.
‎Dar vor avea mare grijă de dv.
‎Voi trage niște sfori, ‎poate au o cameră liberă.
‎Avem vedere la ocean. E un plus, nu?
‎- Bere? ‎- Da, te rog.
‎- Poncho, o berică! ‎- Juanda!
‎- Două! ‎- Bunico!
‎Ea e Camila!
‎Caută o cameră pentru la noapte. O ajutăm?
‎Doar pentru o noapte?
‎De ce stai așa puțin?
‎Voiam să rămân mai mult, ‎dar trebuie să mă întorc acasă, nu?
‎Te poți relaxa în mare.
‎Nu, berea promisă sună minunat.
‎- Vrei o bere? Îți aduc acum. ‎- Mersi.
‎- Camera 127 e liberă. ‎- 127 e acolo.
‎- Hai! Orlando, o bere! ‎- Hei!
‎Reveniți-vă!
‎Să vedem.
‎Tot ce pot să spun e că,
‎dacă e însurat cu fiica lui Pedro Ferrer, ‎nu e sărac.
‎Și nici om bun nu e.
‎Pe acolo.
‎Îmi ador fiica. Cum să nu?
‎Bine.
‎Cum?
‎- Bună lovitură. ‎- Mersi.
‎Dar nu va fi directoare generală.
‎- De ce nu? ‎- Pentru că vreau să ocupi tu postul.
‎- Eu? ‎- Știu că nu ne înțelegem mereu.
‎Dar unele posturi nu sunt pentru femei.
‎Da, dar ce va spune Adrián despre asta?
‎Adrián, fiul meu?
‎Nu-l interesează afacerea, ‎îi place să facă tiramisu și…
‎Mie îmi convine. E grozav!
‎- Aproape. ‎- Da.
‎- E punctul tău. Ia mingea. ‎- Mersi.
‎Fiecare cu talentul său. ‎Vei fi un director extraordinar.
‎Muncești din greu, ai caracter.
‎Și, datorită Ángelei, ‎ai devenit mai rafinat.
‎Pedro, eu…
‎nu știu cum să-ți mulțumesc.
‎Dar, dacă-mi dai provocarea asta, ‎promit să nu te dezamăgesc.
‎Pot fi aliatul tău,
‎mâna ta dreaptă. Suntem o familie, nu?
‎Miguel,
‎îți testam doar loialitatea ‎față de fiica mea.
‎Încercam să-ți înțeleg valorile.
‎Dar… nu ai niciuna.
‎E în Cartagena deja.
‎Abia așteptam să-ți arăt toate astea. ‎Acesta e Turnul cu ceas.
‎Dă-ți jos ochelarii! Ce zici?
‎Cum e?
‎E grozav!
‎Camila!
‎Te sună cineva, Camila.
‎- Alo? ‎- Bună! Sunt Adrián.
‎Ne-am cunoscut de dimineață.
‎Făceam plajă, mai știi?
‎Adrián.
‎Sigur că-mi amintesc de tine.
‎I-am cerut numărul lui Chris. ‎Vă invit la deschiderea restaurantului.
‎Desigur.
‎Când are loc?
‎În seara aceasta.
‎Perfect.
‎Îmi fac griji pentru preparatul ăsta. ‎Nu prea trece.
‎Bună seara!
‎Bună!
‎La ce mină ai, ‎cred că ai nevoie de un pahar.
‎Stai să vezi. Indira… ‎Două ‎shot-‎uri duble de care știi tu.
‎O să te întreb ceva. Să-mi spui adevărul.
‎Crezi că a meritat ‎să bați atât drum pentru un bărbat?
‎Ce răspuns! Nu-ți face griji.
‎Bea un ‎aguardiente, ‎iar mai târziu poți să te odihnești.
‎Noroc!
‎Nu pricep de ce m-a mințit.
‎Ei bine…
‎unora le place să mintă.
‎Sunt necinstiți. Dar nu toți sunt la fel.
‎Îmi mai dai unul?
‎Două.
‎Mulțumesc.
‎Habar nu am cine naiba e tipul ăsta.
‎Dar nu plec din Cartagena până nu aflu.
‎Dă-mi-l și pe ultimul, te rog.
‎Așadar?
‎- Mulțumesc. ‎- Rămâi?
‎Noroc! Scuză-mă!
‎RESTAURANTUL O MIE DE PLĂCERI
‎Scumpule…
‎Sunt mândru de tine.
‎Și eu vreau să spun că sunt foarte mândră
‎de Adrián, fratele meu.
‎Pentru că sunt sigură că O mie de plăceri ‎o să-ți împlinească toate dorințele.
‎- Felicitări! ‎- Dar e o provocare, nu?
‎Într-un oraș cu trei restaurante ‎apropiate între ele, e… Baftă oricum!
‎Mulțumesc pentru urări, tată.
‎- Exact cum mă așteptam. ‎- Nu te simți prost.
‎Tocmai asta spun. Vom face să meargă.
‎Nu?
‎În plus, banii îi pierd eu.
‎- Bani? Despre asta vrei să vorbim? ‎- Evident… Nu!
‎Nu vom vorbi despre bani, ‎ar fi prea comun să facem asta acum.
‎Scuze, v-ați supărat.
‎Felicitări, cumnate!
‎- Restaurantul arată foarte bine. ‎- Mersi.
‎- Bună seara, familie! ‎- Mulțumesc.
‎- Felicitări! ‎- Cineva?
‎Ce ziceți de un toast în familie?
‎Toastez în cinstea deschiderii ‎O mie de plăceri.
‎Noroc!
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Alo?
‎Carmelita, nu te aud. Alo?
‎Cum?
‎Fir-ar! Exact ce ne lipsea. ‎Uite cine e aici.
‎La naiba!
‎Unde e Frank?
‎- Ce dracu' cauți aici? ‎- Te rog!
‎V-am căutat la apartament. N-ați deschis.
‎- Știu c-o acoperiți pe Camila. ‎- Vicente! Ajunge!
‎Nu știm unde e.
‎Sigur știți, îi sunteți prietene.
‎- Frank, avem nevoie de tine! ‎- Dacă nu știm?
‎Ce naiba?
‎Bună!
‎- Camila. ‎- Ce faci?
‎Bun-venit!
‎- Ce faci? ‎- Arăți minunat!
‎- Mersi. ‎- Mă bucur că ai venit.
‎- Salut! ‎- Cami!
‎- Ești superbă! ‎- Bună!
‎Ce rochie frumoasă!
‎- Mulțumesc. ‎- Tată-socru, ea e Camila.
‎Ea și soțul ei sunt interesați de Casa G.
‎- O plăcere. ‎- Bună!
‎- Camila Román. ‎- Pedro Ferrer.
‎Scuzați întârzierea. ‎Încă nu cunosc Cartagena.
‎Desigur.
‎- Localul e minunat. Felicitări! ‎- Mersi.
‎- Unde l-ai lăsat? ‎- Pe cine?
‎Pe soțul tău.
‎L-am lăsat să doarmă.
‎Nu e la fel de sociabil ca mine.
‎Dar al tău? Unde e?
‎Nici lui nu-i plac ieșirile?
‎De fapt, îi plac mult.
‎Tocmai a plecat.
‎Fiul meu cel mare s-a rănit la nas. ‎Nimic grav.
‎Din fericire, n-a fost Eva.
‎- Dle Miguel, încă una? ‎- Nu, mersi.
‎- S-a lovit rău. ‎- Da, dar e în ordine, Carmelita.
‎- Du-te acasă, e târziu. ‎- Sigur?
‎- Da, rămân eu cu ei. ‎- Bine.
‎Sigur nu vrei să te duci?
‎Tată, Miguel se ocupă de asta.
‎Miguel se ocupă de el?
‎- Sun un doctor. ‎- Nu.
‎Mereu o sunăm de dr. Manrique ‎în genul ăsta de cazuri.
‎A fost anunțată. Ai încredere în el.
‎Nu trebuie să apelăm la doctor.
‎El a fost de vină.
‎S-a supărat ‎că am luat cheile cartului de golf.
‎Tu m-ai împins!
‎- Ești așa plângăcios… ‎- Ești prea mică.
‎Ajunge! Tăceți amândoi!
‎Domnișoară.
‎- Mulțumesc. ‎- Plăcerea mea.
‎- În cinstea localului vostru. ‎- Noroc!
‎- Noroc! Bun-venit! ‎- Noroc!
‎Mulțumesc.
‎Vă îmbrățișați și vă cereți iertare!
‎- Hai, Lucas. ‎- Eu?
‎Tu ești bărbatul în casă, nu?
‎Ridică-te, Eva!
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău, surioară.
‎Du-te la culcare, Lucas!
‎- Acum? ‎- Acum.
‎Fără jocuri.
‎Să mergem, Eva.
‎La culcare.
‎Alo?
‎David, am nevoie de ajutorul tău.
‎Nu, Camila, nu pot.
‎Aștept niște pasageri. Ce e?
‎Am nevoie urgentă de tine.
‎Vom închide seara… Încearcă asta! ‎Scuză-mă.
‎Camila?
‎- Pleci? Nu. ‎- Îmi pare rău, trebuie.
‎Și eu. Dar să-l salutăm ‎pe proprietarul restaurantului.
‎- Altfel se va… ‎- Îmi pare rău. Da!
‎Aș fi ieșit fără să-l salut.
‎Nu-mi spune că pleci așa repede. De ce?
‎Trebuie să încerci mai întâi ‎tiramisu cu ‎dulce de leche‎.
‎E cel mai bun.
‎Inti, tiramisu, te rog.
‎Regret, dar încep devreme.
‎Cu ce te ocupi?
‎Chiar așa.
‎Cu ce te ocupi?
‎- Sunt psiholog. ‎- Ce interesant!
‎Unde lucrezi?
‎Fac terapie online ‎cu copii și adolescenți.
‎De aceea mă trezesc devreme.
‎Dar, Adrián, îți doresc mult noroc ‎cu restaurantul.
‎Mersi. Ești mereu bine-venită.
‎- Data viitoare, adu-l și pe… ‎- David!
‎…David, te rog.
‎Vă rog să vă hotărâți rapid.
‎Trebuie să fim vecini.
‎Ar fi minunat.
‎Sper. Ne vom revedea ‎la noua voastră casă și cu soții noștri.
‎- Sigur. ‎- Nu?
‎- Mi-ar plăcea. ‎- Bun.
‎- Pe curând! ‎- Mulțumesc. Pa!
‎- Pa, frumoaso! ‎- Pa!
‎Și mi-ar plăcea să gust tiramisu.
‎Da.
‎- Mă scuzați. ‎- Pe curând!
‎- Mulțumesc pentru tot. ‎- Pa!
‎Chiar vrei să închiriezi Casa G?
‎Cu ce se ocupă soțul ei?
‎Nu știu, nu am întrebat.
‎Cum adică n-ai întrebat?
‎Nu le-ai verificat bonitatea?
‎Pedro, spuneai că nu e nevoie.
‎Ți-am spus să faci cum zic. ‎Arată-mi că te pricepi.
‎- Tată! ‎- Nu, mersi. Dumnezeule!
‎Ceva de băut?
‎E în regulă.
‎Alo?
‎Dle Miguel, bună seara! ‎Dr. Manrique e aici.
‎- Da, las-o să intre. ‎- Da, domnule. Vine acum.
‎- Alo? ‎- ‎Draga mea.
‎Lucas e bine.
‎- I-am pedepsit. Gata cu carturile! ‎- Sunt de acord.
‎De ce nu n-ai zis ‎că ai sunat-o pe doctoriță?
‎Nu eu am sunat-o. Ziceai că o suni tu. ‎Ce vrei să spui?
‎Cine e, Miguel? E doctorița?
‎O fi sunat-o Carmelita.
‎- Te sun mai târziu. ‎- Nu, spune-i să mă aștepte.
‎E aproape gata. Ajung în zece minute.
‎- Bine. ‎- Mersi.
‎Pa!
‎Bună seara, Fernando!
‎Sau să spun…
‎Miguel Estévez?
‎Tu erai.
‎Sunt doar o turistă ‎venită la un prieten bun.
‎Vorbim mai târziu!
‎Nu vreau să vorbesc mai târziu, ci acum!
‎Camila, te rog!
‎- Nu mă atinge! ‎- Copiii sunt acasă.
‎Camila, hai să vorbim!
‎Pot să iau unul?
‎Am venit cu speranța
‎de a întâlni bărbatul minunat ‎cunoscut pe Tinder.
‎Dar am întâlnit ‎un bărbat îngrozit de moarte
‎fiindcă soția lui urmează să sosească.
‎Îmi pare rău, Camila…
‎N-am vrut să te rănesc.
‎De ce nu mi-ai spus că ai soție și copii?
‎Știu.
‎- Am greșit, dar n-a fost ceva personal. ‎- Patru luni.
‎Te-ai jucat cu mine patru luni.
‎Ai vorbit despre iubire, ‎visuri, promisiuni…
‎despre importanța familiei
‎și despre cum ți-ai dori una.
‎Dar tu deja aveai una.
‎N-ai avut nici curajul ‎să-mi spui numele tău adevărat.
‎De ce naiba m-ai mințit?
‎Totul a început ca un joc.
‎Te rog!
‎Uite cine e în spate!
‎Cine?
‎Nu-l știam pe Fernando Castel.
‎Cine e?
‎Fernando Castel. ‎Cel mai bun chirurg plastician din țară.
‎Luigi, e minunat!
‎E genial, ca să nu mai zic că e milionar.
‎Desigur!
‎Și jur că merită fiecare milion.
‎Nu știu cum am început ‎să-mi compar viața cu a lui.
‎Un străin, un necunoscut.
‎FERNANDO CASTELL ‎CÂȘTIGĂ PREMIUL UNICEF
‎Îl invidiam pentru libertatea sa.
‎Fernando Castel nu avea niciun șef.
‎Nu trebuia să dea socoteală ‎sau să se explice.
‎Era tot ce îmi doream să fiu.
‎Câte fete idioate ca mine ai păcălit?
‎Nu-mi zice că sunt singura.
‎Aș fi onorată să-mi spui asta.
‎Vorbește mai încet! Copiii sunt acasă.
‎Și sora ta?
‎Accidentul ei a fost real sau o minciună?
‎A fost fiica mea.
‎- Fiica ta? ‎- Da, și-a rupt mâna.
‎N-ai pic de rușine. Cum să te cred?
‎Știi cum? ‎Fiindcă tot ce am trăit a fost real.
‎Tot ce ți-am spus, ‎tot ce am împărțit a fost pe bune.
‎De cât timp îi faci asta soției tale?
‎Camila…
‎Chiar de-aș șterge ce-a fost în Vegas, ‎n-aș putea uita cum m-ai făcut să mă simt.
‎Doar că ai uitat să-mi spui
‎că ai o soție…
‎copii.
‎Și o casă foarte frumoasă, apropo.
‎- Miguel! ‎- Pleacă!
‎Pleacă! Dă-mi ăla! Te rog!
‎Ce a spus doctorița? Bună!
‎Bună!
‎Nu era ea.
‎Paznicul de noapte a făcut o greșeală.
‎Cu cine vorbeai? Tocmai vorbeai cu cineva.
‎- Eu? ‎- Da.
‎Nu, mă uitam la un clip pe telefon.
‎Ai ratat o deschidere grozavă.
‎Serios?
‎Cum a mers?
‎Foarte bine. Fratele meu a gătit minunat.
‎Uimitor!
‎- Bun. ‎- Da.
‎- Vreau un pahar. Vreau niște whisky. ‎- Ia ăsta!
‎Bine.
‎Unde ai găsit chelnerii ăia simpatici?
‎Au dat interviuri. De ce?
‎Nu știu, spune-mi tu!
‎Ți-a plăcut vreunul?
‎- Ți-am spus? ‎- Ce?
‎Un cuplu vrea să închirieze Casa G.
‎Un cuplu tânăr.
‎Ea e foarte drăguță.
‎E psiholog.
‎Un cuplu fericit, fără copii.
‎Sunt epuizată, mă dor picioarele. ‎Te aștept în pat.
‎Bine, scumpo.
‎A fost un mare succes!
‎Mâine îl voi certa pe tata ‎pentru ce ți-a spus.
‎- Cine se crede? ‎- Știi că nu-mi pasă.
‎Mie îmi pasă.
‎Ascultă-mă!
‎Nimeni nu-ți poate vorbi așa, ‎nu în prezența mea.
‎Ți-am spus să nu-ți faci griji.
‎Știi că sunt obișnuit ‎cu scumpul meu socru.
‎Aduc niște pahare ca să toastăm ‎ultima dată pentru O mie de plăceri.
‎Chiar?
‎Și cine a zis că avem nevoie de pahare…
‎ca să toastăm?
‎Nu!
‎Vino aici!
‎Bine.
‎Adrián Ferrer…
‎te însori cu mine?
‎Sigur că da, iubitule!
‎Te iubesc.
‎- Te iubesc! ‎- Știu.
‎Aștepți ceva?
‎Sau pe cineva?
‎Lucas.
‎Femeia în galben a plecat mai devreme.
‎Ce făceai cu ea, tată?
‎Dacă poți să-mi spui.
‎Înaltă, albă, în jur de…
‎25 sau 30 de ani.
‎Nu știu cum a intrat, ‎dar nu locuiește aici.
‎Bine.
‎Verific camerele de supraveghere. ‎La ce oră era?
‎Înainte de miezul-nopții.
‎A văzut-o și soția ta?
‎Un moment.
‎Să intre.
‎- A văzut-o și soția ta? ‎- Nu.
‎Nimeni altcineva.
‎Îți spun doar ca să fii mai atent, Rafael.
‎Ar trebui să ștergi clipul ăla…
‎înainte să mai afle cineva.
‎Știi cât ține socrul meu la siguranța.
‎- Sigur nu vrei să-ți pierzi slujba, nu? ‎- Nu.
‎Dacă o recunoaște cineva de pe camere?
‎- N-au cum. Femeia nu există. ‎- Nu există.
‎- Nu există! ‎- Ba da.
‎Pedro, ce mai faci?
‎Bună!
‎Uite!
‎Ăsta e planul?
‎Da, e același, dar mai e ceva aici.
‎Să vedem!
‎Despre ce femeie vorbeați?
‎Ca să-ți spun părerea mea.
‎E directoare la firma Ultra Sur ‎și ne urăște.
‎Ne urăște, vezi bine.
‎- Deci… ‎- Mă scuzați.
‎Tată, Adrián și Cristóbal au ceva ‎să-ți spună.
‎Voiam să vă spunem
‎că eu și Cris am luat o hotărâre.
‎Hai, spune-le!
‎Ne vom căsători.
‎Pe bune?
‎Felicitări, cumnate!
‎- Mersi. ‎- Vă urez numai bine.
‎Felicitări!
‎Când e nunta?
‎Nu știm, dar va fi cât de curând, ‎înainte să se răzgândească cineva.
‎Felicitări, Pedro!
‎- Bună! ‎- Înainte să închizi…
‎Vreau să-ți mai cer iertare o dată.
‎Zi-mi dacă ai nevoie de ceva.
‎Știu că ești într-o țară necunoscută, ‎nu cunoști pe nimeni…
‎Te simți vinovat?
‎Nu, Camila, nu e vinovăție.
‎Mă simt responsabil pentru tine. ‎Când te întorci în Las Vegas?
‎Am putea să ne vedem înainte?
‎Doar noi doi.
‎Să discutăm cu calm?
‎Eram foarte nervoși aseară și cred…
‎Alo?
‎Camila?
‎Nu te schimbi?
‎Ei bine…
‎Să ne schimbăm.
‎Pe aici!
‎Vreau să-ți mulțumesc ‎pentru tot ce faci pentru mine.
‎Fără tine mă rătăceam în orașul ăsta.
‎Camila, mulțumesc că m-ați angajat.
‎- Pe post de soț. ‎- Da.
‎Bun contract, nu?
‎Vezi? Deci tatăl tău nu e așa rău ‎cum credeai.
‎Caut destinații pentru luna de miere.
‎Știi că nu e momentul să călătorim.
‎Restaurantul se conduce singur. ‎Totul va fi în ordine.
‎Să verificăm datele.
‎Nu vreau să-l supăr pe tata chiar acum.
‎Cu luna de miere?
‎- L-ar supăra? ‎- Tata ți-a dat slujba la agenție.
‎Și a finanțat restaurantul ‎până la ultimul șervețel.
‎Nu știu cât va mai ține generozitatea lui.
‎Haide. Întârzii.
‎UITE CE NE-A ARĂTAT VICENTE
‎Ce-i asta?
‎LUSTYXXX.COM/CLIPURI/AMATOR
‎Ticălosul ăla m-a înregistrat!
‎Ce nenorocit!
‎E cineva?
‎MOBILIER - DESIGN INTERIOR
‎Vei fi bine, scumpo.
‎Bună! Cum merge mutarea?
‎Mergi bine, mulțumesc.
‎Să vedem!
‎- Bună, scumpo! ‎- Mersi că ai venit.
‎Sigur că da.
‎- Tată. ‎- Bună, prințesă!
‎Sunt noii chiriași ai casei G.
‎În sfârșit, Miguel, soțul meu. ‎Ea e Camila.
‎În sfârșit, ‎îl cunosc pe faimosul Miguel. Așa e?
‎Mi-au vorbit multe despre tine.
‎Camila, încântată.
‎Plăcerea mea!
‎Și David.
‎Cum sunteți!
‎Bine, mulțumesc.
‎Bine ați venit!
‎Subtitrarea: Linda Pricăjan
‎TOATE EVENIMENTELE ȘI PERSONAJELE ‎SUNT IMAGINARE.