І так народився Червоний оксамит.
Але не хочу набридати вам своїми історіями.
Зовсім ні.
Я роззявив рот.
А стосовно Софії…
Вона повелася дуже грубо, пробач.
Усе нормально.
Я звикла до таких жінок, як вона.
Можу собі уявити.
На щастя, ти така,
як є.
А яка я?
Ви мене й не знаєте.
Знаю. Я тебе знаю.
Може, не так, як ти хотіла б, однак…
Ти чекав на від'їзд Анхели, аби побігти до цієї мексиканки.
Софіє, якщо я маю комусь щось пояснювати, то необов'язково тобі.
Будьмо!
Перепрошую.
Якщо тобі замало сцени, яку ти там улаштувала,
що ти ще хочеш?
Я нічого не робила.
Педро, я не розумію, чому серед нас і далі живе повія.
-Софіє, замовкни вже! -Перепрошую.
Можна спитати, що тебе так непокоїть у Камілі?
Її стиль життя, Педро.
І як він упливає на моїх дітей і твоїх онуків.
Спершу була твоя родина з геями.
Тепер — повії, танцівниці нічних клубів і стриптизерки.
Чесно кажучи, я не розумію, чому маю це терпіти.
Тут є дуже просте рішення, знаєш?
Завтра звільнимо Луїджі з компанії,
ви продасте свій дім і поїдете далеко звідси.
Тому що Каміла — мешканка «Рів'єри Есмеральди»
й має ті ж права, що й ви двоє.
З твого дозволу.
ФАЛЬШИВИЙ ПРОФІЛЬ
Я сказав усім розходитися вже.
Іди з ними, я зачиню.
Ні, дивись.
Лишили брудну кухню, я залишуся.
Коли закінчу, піду.
Хочеш стати найкращим працівником місяця?
Просто
хочу побути ще з тобою.
Я задумався над тим, що ти мені сказав,
і мені сподобалося.
Це дуже поетично.
Те,
що ти мазохіст, бо думаєш про мене.
Гадаю, краще зачинімо й розходьмося спати.
Мені ніхто такого не казав.
Чому ти поцілував мене?
Ще один варіант…
випити келих вина
і побалакати про поезію.
Цього не буде, Інті.
Упевнений?
Як ти планував розказати мені про одруження?
Знаєте що?
У мене тут усі інвестори для екоготелю, про який я розповідав, пам'ятаєте?
Гаразд, залишайся.
Я дуже хочу поїхати вже звідси.
Я викликала «Убер», усе нормально.
Я сходжу в туалет, а тоді їдемо, добре?
-Зачекайте на мене тут. -Але я…
Тепер я розумію, чому ти не хотів займатися зі мною сексом на катері.
Бо ти одружуєшся.
Це не новина.
Ми з Крісом багато років говорили про…
Не одружуйся з ним.
Ти серйозно, Інті?
-Кріс — мій хлопець, приховуй трохи… -Що саме?
Хочеш, аби я був циніком, усміхався тобі й казав, що все добре?
Це не те, що я відчуваю. Я не можу.
Залишмо цей жарт тут.
Який жарт? Я серйозно.
Я янгол з майбутнього, що рятує тебе.
Не одружуйся з ним.
Ти його знаєш?
-Ми разом уже чотири роки. -І?
Ти знаєш про нього абсолютно все?
Бо половина всього, що в тебе є, буде його.
Я б обдумав це, перш ніж робити стрибок.
От…
Я попрошу тебе зачинити й піти.
Будь ласка.
Добре, сеньйоре.
З вашого дозволу.
Ти їдеш сама?
Так.
Девід залишився, щоб поговорити з людьми з вашої компанії, керівниками.
Чудово, він дуже старанний. Як ти доїдеш?
Таксі ось-ось приїде.
-Ні, скасуй його. -Ні, Педро, ні.
Дієго, відвези її додому. У «Рів'єру Есмеральду».
Справді?
Справді.
-Дякую. -Будь ласка.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Хочете води?
Дякую.
Чому нема тата?
Ходи до мене.
Ти вже сказала татові?
Тобто? Що сказала?
Мамо, що відбувається?
Сеньйоре, здається, нам не сюди.
Мені треба в «Рів'єру Есмеральду».
Сеньйоре?
Нам не сюди. Я виходжу.
Сеньйоре.
Сеньйоре, відчиніть!
Що відбувається?
Відчиніть!
На допомогу!
Дідько, відчиніть!
Що…? Що ви підмішали у воду?
ДАВІД
Іноді,
коли в людини незгода з кимось,
їй потрібен простір, правда ж?
Це й відбувається.
Твоїм батькам
зараз потрібно трохи простору.
І…
Я знаю.
Знаю.
Я знаю, це важко, зайчику.
Але мама тут.
Ми всі втрьох тут.
Каміло, ти тут?
Голосова пошта. Система голосової пошти.
За ваш дзвінок буде стягнено…
Вона відучора поза зоною досяжності.
Чи трапилося щось до чи під час вечірки?
Ні.
Каміла втомилася на коктейльній вечірці й хотіла вже їхати.
Скільки років ви одружені?
Два, майже два роки, а що?
Бо в реєстрі вказано, що ви неодружений.
Тому що ми не в офіційному шлюбі.
То й що? До чого це тут?
Важливо знайти її, знати, де вона.
Не могла ця дівчина ніяк зникнути.
Я сам провів її до машини.
Але ви бачили, як вона сіла в машину?
Кажу вам, я практично зачинив двері.
Вона хотіла їхати на таксі. Я сказав їй скасувати виклик.
І сказав водію відвезти її додому, у «Рів'єру Есмеральду».
Той водій, як давно він працює у вас?
Шість років. І він надійний на 100%.
-Можна нам його дані? -Авжеж.
Також можу додати відеозаписи з камер.
Якщо потрібно.
Розраховуйте на мене з Тіною у всьому, що треба.
Але вона мусить знайтися. Не крізь землю ж вона провалилася.
Гаразд.
Дієго Гамбоа, водій, теж учора ввечері не повернувся додому.
Вісенте.
Я знав, що ти будеш мені рада.
Вісенте, ти накачав мене наркотиками? Що ти зробив?
Що ти зробив?
Відпусти мене!
-Вісенте, відпусти мене! -Ні.
-Заспокойся, агов. -Ні.
Агов.
Заспокойся, не кричи.
Я прибув, аби ми повернулися додому.
Повертаймося додому, добре?
Спокійно.
Агов.
Не віриться, що ми дізналися, що Каміла — відома танцівниця.
Стриптизерка чи хто там.
І те, що мій тато так до неї ставиться…
Це дуже неприємно,
ураховуючи те, що вона
така простачка.
Вона не така вже й простачка.
Так, тато останнім часом дивний.
Але знаєш,
красі та молодості все підвладне,
тим паче зі стрінгами чи ліфчиком.
Адріане, Мігель спить із Камілою.
Що?
У тебе є докази?
Відео,
на якому вони разом.
Зізнання Мігеля.
Не може бути.
Я завжди думав…
що він такий хороший батько.
Хороший чоловік.
-Приязний з усією родиною. -Прекрасний чоловік.
Пам'ятаєш Хімену Сантос,
іншу сусідку, що жила в будинку «Х»?
Звісно, та, що змішувала горілку й клоназепам.
З нею він теж спав.
Сеньйоре й сеньйоро Феррер.
Я Інті Вальдеррама, дуже приємно, ми познайомилися на відкритті ресторану.
Даруйте, даю вам спокій, шефе.
Як пройшла співбесіда?
Добре, дуже добре.
Дивися, я вже маю уніформу.
На щастя, ви тепер мене тут часто будете бачити.
Нагадую, мене звати Інті. У разі чого — я до ваших послуг.
Вісенте, випусти мене! Будь ласка!
-Будь ласка. -Добре, гаразд.
Я випущу тебе,
якщо пообіцяєш замовкнути й послухаєш мене лише п'ять хвилин.
Добре?
Так.
Так, коханий.
-Але я не можу дихати. -Так, добре.
Знаєш, як важко було привезти тебе сюди?
-Годі. -Усе це для твого захисту, Камі.
Ти маєш зрозуміти.
-Агов. -Ні.
-Камі, я кохаю тебе. -Вісенте…
Вісенте, прошу, послухай мене.
Ми з тобою давно розійшлися, ти знаєш чому.
-Ні. -З твоєї вини. Слухай.
Ми не розходилися.
Ми взяли перерву, щоб усе обдумати.
Але перерва минула.
Розумієш?
-Добре. -Минула.
Добре, так.
-Знаю. -Пора знову бути разом.
Так.
Каміло!
Я ХОЧУ ТЕБЕ ПОБАЧИТИ
Чого хочеш?
Я не міг заснути цієї ночі.
Аби ти перестала мені недовіряти…
я звільнюся.
Клянуся, більше не попрошу в тебе ні гроша, Анхело.
І якщо все одно наполягатимеш на розлученні,
мені байдуже на активи.
Я нічого не хочу. Нехай і буду без гроша.
Мігелю, я вже розповіла батькові й братові про розлучення.
Тому це мученицьке лице не змусить мене передумати.
Ані лиця твоїх дітей?
Веро сказала, що їй ти теж розповіла, тобі не боляче?
Більше, ніж ти уявляєш.
А тобі не було боляче, коли ти кохався з тією жінкою
за кілька кроків від своєї сім'ї?
Аж кортить дізнатися.
Каміло!
Відпусти!
Ти знаєш, що я людина цінностей,
а ще я твоя подруга.
Я не можу про це мовчати.
Мігель і та шльондра…
Софіє.
Ми з Мігелем розлучаємося.
І причина саме
в цій жінці.
Цій сусідці, стриптизерці.
Більше ніколи, Камі.
Більше ніколи не скривджу тебе, кохана.
Що цей козел собі думає?
Ти знаєш його? Знаєш його з клубу?
-Ні. -То якого біса він тебе знімає?
-Усе нормально. -Що, придурку?
-Ти чого? -Вісенте, ні.
Вісенте, годі.
Клянуся, це не повториться.
Клянуся. Камі, послухай мене, будь ласка.
Обіцяю. Не знаю, що на мене найшло.
-Будь ласка, не йди. -Усе.
Хтось потім забере мої речі.
Не лишай мене.
Ми заявимо на цього покидька.
Усе, досить.
Я зроблю фото, добре?
Камі, я обіцяю тобі.
-Добре? -Усе, добре.
Гаразд, усе.
Усе гаразд. Іноді…
Іноді люди помиляються,
і ми робимо те, чого не хочемо.
Так.
КАМІЛА
Давіде, щось сталося?
Мігелю, мені щойно написала Каміла. Вона в небезпеці.
Сідай, їдь зі мною.
Треба поговорити й поліпшити наші стосунки.
Їдуть вулицею Авеніда-дель-Мар.
Це я й намагався сказати тобі того дня, так?
-Це я й намагався сказати тобі, правда? -Так…
-Що, бляха? Дай сюди. -Вісенте!
-Кому ти пишеш? -Віддай, Вісенте, трясця!
-Чорт, я довіряв тобі, Камі. -Ні. Ні!
Дідько, Вісенте!
Вона їхала вгору по Авеніда-дель-Мар, біля готелю «Інтернасйональ».
Ти писала своєму довбаному хлопцю?
-Годі! -Цьому довбаному хлопцю.
Ти можеш робити, що завгодно!
Чорт, чому ти мені брешеш?
Є дещо, що не зміниться.
Я тебе не кохаю.
І все.
Зрозумій раз і назавжди.
Я тебе не кохаю, ясно?
Я змушу тебе кохати мене.
-Змушу. -Ні!
Ти повідомила поліцію?
-Я ж для тебе це роблю! -Годі, Вісенте!
-Для тебе! -Зупинись, чорт забирай!
Каміло!
Стояти! Поліція!
Став до машини!
Швидко.
Руки за спину, швидко!
Чорт!
Пішов!
Давай, пішов.
Ти робиш велику помилку, Каміло, велику помилку!
Пішов, давай!
Обережно.
Сідай.
Я просто хотів попросити вибачення
за те, що сказав тобі в ту ніч.
Я не сказав Адріану, що ми були знайомі,
бо для мене це складно, Інті.
Ураховуючи, що зі мною сталося тієї ночі.
Ми з Адріаном тоді розійшлися.
Це був єдиний раз.
Я жив сам у квартирі в районі Гетсемані, пам'ятаєш?
Тоді я дуже хотів сексу,
але не з ким-небудь.
І тоді з'явився ти.
Крістобалю.
Вибач мені.
Вибач, але я не знаю, чи зможу.
У мене поганий емоційний стан.
Може, секс тобі трохи допоможе.
Тобі краще?
Трохи.
Ні.
Знаєш що? Я погано почуваюся.
Дивно, ти був дуже збуджений.
Усе одно візьму з тебе.
Ціна — 120 доларів за годину.
Не кажи, що не бачив мого профілю.
Я теж не люблю згадувати той час.
Судячи з усього, ти й далі так жив.
Мені довелось зупинитися.
Розкажіть, що він ужив та скільки.
Тоді я провів шість місяців у реабілітаційній клініці.
У мене вже була раніше залежність.
Я не знав.
Звідки тобі було знати?
Я лише був одним із твоїх клієнтів, з ким у тебе були розваги.
Тоді Адріан ніколи не питав, куди я ходив
і з ким.
Перепрошую.
А.Ф.
Хвильку, будь ласка.
Алло?
Я розумію, що ти працюєш у ресторані мого брата,
але мені не потрібно, щоб я натрапляла на тебе
ще й у цьому спа, Інті.
А мені — так.
Мені потрібні ці гроші.
Я дам тобі їхню платню,
але відмовся від посади.
Я кажу це, бо піклуюся про те,
що між нас є.
Бо що, якщо хтось дізнається?
А що між нами є?
І не хочемо, щоб це скінчилося?
Але це не скінчиться,
бо я обачна людина, яка не скаже
ні слова.
Так?
Отже, пане Обачний,
обережно, тому що
ти подобаєшся Адріану.
-Що? -Що ти таке кажеш?
Я знаю Адріана, як облупленого.
Я чудово знаю, коли він нервує, коли бреше,
коли йому хтось подобається. Як тепер-от ти.
Ну, це не моя провина, що я подобаюся всій родині Феррерів.
Я серйозно, Інті.
Ми будемо сім'єю.
Ні. Ні.
Привіт.
Коханий! Де ж ти був?
-Обід давно готовий. -Треба поговорити.
Ти мене лякаєш.
Інті має рацію.
-А до чого тут Інті…? -Я був з ним тієї ночі.
Два роки тому, коли я зомлів й опинився в реанімації,
Інті привіз мене до лікарні.
Тієї ночі він урятував мені життя.
Я не винен!
Хіба що занадто кохав свою дівчину.
Водія ви теж кохали?
Ви завдали йому важких травм.
Я більше нічого не скажу до приїзду адвоката.
А він вам знадобиться.
Бо тут не лише викрадення та заподіяння важких травм.
Як ви поясните ці іграшки, які ми знайшли у вашій машині?
Не знаю.
Так ви хотіли повернути свою колишню?
Вона пішла до іншого, і ви не можете це пережити.
Так?
Гаразд.
Лише дайте мені десять хвилин наодинці з Камілою,
і я розповім вам усе, що хочете.
Лише десять.
І…
Цей сеньйор сказав мені, що
якщо й далі добре поводитимешся,
і завдяки деяким зв'язкам…
твою справу можуть переглянути.
Це нелегко, я знаю.
-І коштуватиме купу грошей. -Забудь про мене, доню.
Я довічниця.
Ми нічого не можемо зробити. Зрозумій це, доню.
Спокійно.
Що таке? Як почуваєтеся?
Ну, нормально.
Принаймні Вісенте тепер у в'язниці, так?
Так.
-Треба подзвонити. -Ні, чекайте.
Візьміть, це вітамін С, вам треба відновити сили.
Спасибі.
Розкажіть, що сталося, що він робив з вами після викрадення?
Може, не повіриш,
але цього разу він мене не скривдив.
Сподіваюся, він сяде в тюрму надовго.
Камі. Дивіться, спершу
цей навіжений сусід, який
крутиться довкола.
Тепер нізвідки з'явився цей тип.
Умієте ви обирати собі чоловіків, правда?
А кого мені обрати?
Еники, беники, їли вареники… тебе.
Так. Чому ні?
Я б піклувався про вас, не брехав би вам і
не проміняв би вас ні на кого.
Треба казати про те, що насправді відчуваєш, правда ж?
Я закохуюся у вас.
Якщо в тебе є будь-які питання, прошу.
Так.
Чому ти розповідаєш мені це через два роки?
Ти ніколи не питав, що сталося зі мною в ту ніч.
І я думав, що вже ніколи не побачу Інті.
Ти не казав, що заплатив за секс.
Ми були тоді розійшлися.
Гаразд.
Я не судитиму тебе.
То Інті — ескортник?
Тоді він був ним, тепер уже ні.
Але переспати ти з ним переспав, так?
Я ніколи тобі нічого не казав, бо мені було дуже соромно.
Думав, ти мене більше не кохатимеш.
Я завжди кохатиму тебе.
Гірко було лежати в лікарні за кошт твого батька, ще й після нашої розлуки.
У цьому випадку грошей може не вистачити.
Це твоя проблема.
Це твоя була ідея взяти цього мексиканця як план Б.
Тому витягни його якось із тюрми.
Усередині він куди небезпечніший, ніж зовні.
І що зробимо з ним на волі?
Можеш сісти, будь ласка?
Що це за гроші?
Спитай свого сина.
Тобто?
У його кімнаті були.
А ще були дві відеоігрові приставки.
Нерозкриті.
Хто був у моїй кімнаті?
Агов, зачекай, юначе!
Сядь!
Лукасе, ану поясни мені, що це означає.
Алло?
Алло? Мамо?
Це ти?
Каміло, що сталося?
Нічого, мамо.
У мене вночі
було якесь таке відчуття.
Я дуже за тобою сумую.
-Чому ти така знервована? -Ні, усе гаразд.
Не знаю. Мабуть,
проблеми на роботі, та й усе. Так.
Тебе скоро відвідає адвокат, гаразд?
Доню, скільки разів я тобі казала?
Не марнуй часу й грошей.
Не кажи мені такого, мамо.
Ти гадки не маєш,
що я роблю, аби витягти тебе звідти.
Каміло, де ти?
Я вдома, мамо.
Мушу бігти на роботу.
Але хочу, аби ти знала, що скоро ми будемо разом,
і що я завжди виконую свої обіцянки.
І що я люблю тебе…
Мамо, я дуже тебе люблю.
І так сумую!
Я люблю тебе.
І я тебе, доню.
Па-па.
Мігелю.
Привіт.
Можемо поговорити?
Чого ти хочеш?
Я знаю,
хто напав на тебе в ту ніч.
Це був Лукас,
мій син.
НЕМАЄ СИГНАЛУ
Ось вона.
Ти впевнений, що були лише ці три камери?
Упевнений.
Можна запитати, відколи Лукас знімає мене?
З твого приїзду.
І що він зробив із записами?
Вони на комп'ютері.
Не хвилюйся, я їх знищу.
Повір мені.
Даруй, але я волію сама їх знищити.
Не знаю, чи Лукас пробачить мені після побаченого.
Мігелю…
-Я дуже дякую за все… -Так, знаю, Каміло.
Знаю, що це нічого між нами не змінює.
І мені дуже шкода, бо все могло б бути зовсім інакше.
Ми могли бути дуже щасливими.
Можливо.
Але для цього нам би треба було народитися знову,
не брехати одне одному, не обманювати
й не кривдити одне одного, як ми це робили дотепер.
Ти говорив з Анхелою?
Так, вона все знає.
І більше не хоче чути про це.
Тато ще від обіду в сусідки.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як
УСІ ПОДІЇ Й ПЕРСОНАЖІ ВИГАДАНІ ТА НЕ ЗОБРАЖУЮТЬ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ ЧИ ОСІБ.