‫ידעת שמיגל בוגד באנחלה.‬
‫סופיה, בבקשה תפסיקי. באמת.‬
‫אתם לא מסוגלים לשלוט בעצמכם?‬
‫אפשר לדעת מה הבעיה?‬
‫אתה חסר בושה.‬
‫ואת, תקבלי את הלקוחות שלך מחוץ למתחם.‬
‫זונה!‬ ‫-די, סופיה!‬
‫תעזוב אותי!‬ ‫-קח אותה מפה.‬
‫מספיק, בסדר. די!‬
‫תעצרי, תשלטי בעצמך!‬ ‫-בחייך.‬
‫מה יש לך, סופיה?‬
‫חיכיתי להזדמנות הזו מזמן.‬
‫את מגזימה, סופיה.‬
‫היא לא הכתה אותך חזק כל כך.‬
‫ואני לא מבינה למה את יורדת לרמה שלה.‬
‫אני? אנחלה, היא תקפה אותי.‬ ‫הגשתי תלונה על תקיפה היום.‬
‫ועד המתחם יהיה חייב להקשיב לי.‬
‫בסדר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫לוקאס ואווה?‬
‫הם מאחרים קצת.‬
‫ברשותכם.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אוספת חתימות‬ ‫כדי לבטל את חוזה השכירות של קמילה ובעלה.‬
‫זה לא יקרה, סופיה.‬
‫פדרו הבהיר זאת אתמול בלילה.‬
‫אבא, אני מוכנה.‬
‫תסלחו לי.‬
‫היי, נסיכה יפהפייה שלי.‬
‫כמה שאת יפה!‬ ‫-גם אתה נאה.‬
‫אתה גבר עכשיו, לוקאס.‬
‫ואתה יודע שביצעת פשע חמור.‬
‫אל תדאג, קמילה לא תגיש תלונה.‬
‫אבל אני אקח את זה.‬ ‫-לא.‬
‫אין לך זכות.‬
‫המחשב הנייד או המשטרה.‬
‫תבחר.‬
‫היא הסכימה בחינם?‬
‫או שהיא ביקשה ממך סקס בתמורה?‬
‫- פרופיל מזויף -‬
‫כריס סיפר לי על הכול.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫אני לא זה שצריך לספר לך דבר אינטימי כל כך.‬
‫אני לא יכול לשכוח את מה שאמרת על החתונה.‬ ‫-לא, סליחה.‬
‫לפעמים אני קצת טיפש ואומר דברים שאני…‬
‫לא צריך להגיד. פשוט תתעלם ממני.‬
‫אני מקווה שאתה מאושר, אדריאן.‬
‫דוקטור סאנז, נתראה.‬
‫מרי…‬
‫אנחלה.‬
‫יש לך זמן לקפה?‬
‫איתך? לא.‬
‫אני ממש צריכה לדבר איתך.‬
‫אני חושבת שמגיע לך לדעת את כל האמת.‬
‫שלום.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫למה אתה לא בבית הספר?‬
‫אבא ניתק את המצלמות.‬
‫עוד מישהו יודע מאיפה השגת אותן?‬
‫לא, אף אחד.‬
‫אימא חושבת שקניתי אותן בכסף שלי‬
‫והתקנתי אותן כדי לרגל אחרי השכנה.‬
‫אתה יודע שאתה‬ ‫הדבר הכי חשוב שיש לי בחיים, נכון?‬
‫אתה צריך משהו?‬
‫לא.‬
‫אני רק רוצה שאבא שלי יניח לי.‬
‫כן, הגעתי.‬
‫מה קרה?‬
‫אני רואה אותך.‬
‫מה העניין?‬
‫אנחלה נכנסה עם קמילה למשרד שלה.‬
‫אז מה?‬ ‫-מה זאת אומרת "אז מה"?‬
‫היא הרי כבר יודעת את הכול.‬
‫בשלב הזה, אני דואג רק ללוקה ולאווה.‬
‫זו לא אשמתם שיש להם אבא כמוני.‬
‫תודה. אני פשוט לא יודעת מה להגיד לך.‬
‫כן, תודה על הכנות האכזרית שלך.‬
‫אני לא יודעת מה עוד את מצפה ממני.‬
‫כלום.‬
‫זה הכול.‬
‫אז, את…‬
‫רצית בעצם להיפטר מרגשות האשמה, נכון?‬
‫כן, על ששכבת עם גבר נשוי. טיפוסי.‬
‫שיטה טיפוסית לנשים ערמומיות כמוך.‬
‫אנחלה, לא הבנת שום דבר ממה שאמרתי.‬ ‫-אני לא?‬
‫מיגל שיקר לי.‬
‫לא ידעתי שהוא גבר נשוי,‬ ‫ובטח שלא ידעתי שיש לו משפחה.‬
‫בארבעת החודשים שהיינו ביחד,‬ ‫חשבתי ששמו פרננדו קסטל.‬
‫מסכנה שכמוך.‬
‫מסכנה. חוץ מזה,‬ ‫ממבט ראשון, אני רואה שאת אישה…‬
‫אצילית.‬
‫פשוט נפלאה.‬
‫ובמיוחד עם ערכים מרשימים.‬
‫מרוצה? את יכולה ללכת.‬
‫שמעת פעם על חברה בשם "אופטיק"?‬
‫"אופטיק"?‬
‫כן, כמובן.‬
‫כן, זה מותג המצלמות שפדרו התקין במתחם.‬
‫הן חדשניות מאוד.‬
‫הן קטנות, אבל יש גדולות יותר. למה?‬
‫את יודעת מה?‬
‫אולי אני באמת כל מה שאת אומרת.‬
‫בסדר.‬
‫אבל מיגל שיקר לשתינו.‬
‫נו, באמת.‬
‫לא אעזוב עד שתביני את כל מה שאני אומרת.‬
‫תקראי לאבטחה.‬
‫את מזעיקה אבטחה מכיוון שאמרתי את האמת?‬ ‫-את חושבת שאני לא מסוגלת?‬
‫את חושבת שאני חייבת לך משהו‬ ‫על כך שבאת להתוודות ששכבת עם בעלי?‬
‫ברשותך.‬
‫טוב, אתה יודע מה עליך לומר‬
‫אם מישהו יפנה אליך וישאל‬
‫למה אתה לא בבית הספר, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫טוב, תודה.‬
‫לוקאס לא הלך לבית הספר היום.‬ ‫-הוא לא?‬
‫איפה הוא הפעם, לעזאזל?‬ ‫-בחיי, הילד הזה.‬
‫הנה לוקאס. מה הוא עושה ברכב הזה?‬
‫לוקאס!‬
‫פדרו.‬ ‫-היי.‬
‫מה לוקאס עשה ברכב שלך?‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫שאלתי אותך שאלה.‬ ‫-אתה…‬
‫מה לעזאזל עשית אותו בשעה כזאת?‬
‫זה אתה, נכון?‬
‫אתה שילמת לו‬ ‫כדי שיתקין מצלמות בבית של קמילה.‬
‫אני לא מאמין לאף מילה שלך.‬
‫אל תזלזל בי, אתה יודע היטב‬
‫שאני יכול להעיף אותך תוך עשר דקות.‬
‫תעשה מה שתרצה.‬ ‫אם אתה רוצה להעיף אותי, תעשה את זה.‬
‫לא אתן לך לתמרן את הילדים שלי.‬
‫אני יודע שאתה זומם משהו מפוקפק.‬
‫אז אל תעז לערב את המשפחה שלי.‬
‫אבל זו כבר לא המשפחה שלך.‬
‫הגיע הזמן שתבין, מיגל.‬ ‫איבדת אותה מכיוון שאתה אידיוט.‬
‫לוקאס אמר לי שיש לך אישה אחרת.‬ ‫תישבע שזה לא נכון.‬
‫לא, זה לא נכון, מתוקה.‬
‫תשכחי מזה, בסדר?‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫בואי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫ואני אותך.‬
‫אני הולך בקרוב.‬
‫מה? אתה לא נשאר לארוחת ערב?‬
‫לא היום, מתוקה.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫תבחרי יום,‬
‫ונאכל ארוחת ערב איפה שתרצי, בסדר?‬
‫אני מבטיח.‬
‫בואי.‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫מתוקה, לכי להחליף בגדים.‬ ‫כבר מאוחר, ואת עדיין במדי בית הספר.‬
‫כן, תלכי, מתוקה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫ואני אותך.‬
‫מה אמרת לאבא שלי?‬
‫מעולם לא ראיתי אותו זועם כל כך.‬
‫מה עשית כדי להתגרות בו?‬
‫זוכרת את הכסף שמצאתי בחדר של לוקאס?‬
‫את זוכרת?‬ ‫-כן.‬
‫אבא שלך נתן לו אותו.‬
‫הוא שילם ללוקאס‬ ‫כדי שיתקין מצלמות בבית ההוא.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫אבא האהוב שלך.‬
‫האיש שאת אוהבת כל כך,‬
‫השתמש בבן שלך כדי לבצע פשע.‬
‫בנוסף, הוא שילם לו,‬ ‫כמו המאפיונר שהוא תמיד היה.‬
‫אפילו אם המשפחה שלך תיקרע לגזרים,‬
‫אני אגלה מה הוא זומם.‬
‫אבל לא אתן לו להתעסק עם הילדים שלי.‬
‫אני אהרוג אותו קודם.‬
‫למען האמת, אני מרגישה הקלה גדולה‬
‫אחרי שדיברתי עם אנחלה.‬
‫היא חצופה מאוד.‬
‫לא.‬
‫אם הייתי במצבה, הייתי עושה את אותו הדבר.‬ ‫אני לא יכולה לשפוט אותה.‬
‫קמי…‬
‫לגבי מה שאמרתי לך,‬
‫בעצם…‬
‫אני יודע שבחרתי בעיתוי הכי גרוע‬ ‫כדי לספר לך מה אני מרגיש.‬
‫זה בסדר.‬
‫באמת, הכול טוב, לא קרה כלום.‬
‫כן, אבל אני לא רוצה ללחוץ עלייך,‬ ‫במיוחד לא עכשיו.‬
‫אבל דיברתי אמת.‬
‫סליחה.‬
‫המשטרה.‬
‫שלום?‬
‫חברים לעבודה, יום טוב לכולכם. יום שמח.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום.‬
‫אני צריך טובה, אינטי.‬
‫ואתה לא יכול לסרב.‬
‫אתה מבין מה אתה מבקש ממני לעשות?‬
‫כן.‬
‫כן, ואבין אם תבחרי לסרב.‬
‫אבל הוא מתעקש‬ ‫שכל מה שהוא צריך זה עשר דקות איתך,‬
‫ואז הוא יספר את כל מה שידוע לו.‬
‫ידעתי שתבואי.‬
‫את בטח ממש סקרנית לדעת עוד‬ ‫בעקבות מה שאמרתי לך ברכב.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את יודעת על מה אני מדבר, בחייך.‬
‫בנוגע לבוס שלך.‬
‫קמי,‬
‫את חייבת לחזור ללאס וגאס.‬
‫אם לא תצייתי לדרישות של האנשים האלה,‬
‫הם יעלימו אותך, פשוט כך.‬
‫מה זאת אומרת "האנשים האלה"?‬
‫על מה אתה מדבר, ויסנטה?‬
‫האנשים ששילמו לי כדי לבוא לפה.‬
‫האנשים שניסו לשלם לי‬ ‫כדי שאבוא להשגיח עלייך.‬
‫אבא!‬
‫הם יצרו קשר גם איתי בלאס וגאס, לא רק איתך.‬
‫הייתה אישה שהציעה לי…‬
‫עבודה.‬
‫היא שלחה אותי לקולומביה כדי להשגיח עלייך,‬ ‫כדי לוודא שאת מצייתת לה.‬
‫לא חיכיתי להוראה ממנה.‬ ‫אבל כשגיליתי ששהית באכסניה,‬
‫חיפשתי אותך שם.‬
‫ואז…‬
‫הלכתי בעקבותייך וניסיתי לחשוב על תוכנית.‬
‫זה יצא די מאולתר,‬ ‫וברור לי שזה לא היה טוב, אבל…‬
‫רציתי להגן עלייך.‬
‫קמי, הסתבכת עם אנשים מסוכנים.‬
‫רק תבטיחי לי‬
‫שתהיי זהירה.‬
‫את יכולה?‬
‫ויסנטה,‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫אתה באמת חושב שבמצבך אתה יכול לתת לי עצה?‬
‫או לבקש ממני להיזהר?‬
‫כשתצא מכאן,‬
‫אם זה יקרה אי פעם,‬
‫תניח לי.‬
‫רגע, בבקשה.‬
‫אל תחפש אותי.‬
‫- תחנת משטרה -‬
‫אז?‬
‫קמי, איך הלך?‬
‫תירגעי.‬
‫הזמנתי אותך לכאן הערב‬
‫כי יש לי הצעת עבודה בשבילך.‬
‫היום יכול להיות תחילתו של שלב חדש בחייך.‬
‫התקשרתי אלייך כבר כמה פעמים‬
‫כדי להציע לך הצעה.‬
‫אבל תמיד ניתקת.‬
‫אני יודעת שיש לך מערכת יחסים מרחוק‬
‫עם גבר שפגשת באפליקציית היכרויות.‬
‫ד"ר פרננדו קסטל.‬
‫הבנתי.‬
‫זה ויסנטה, נכון?‬
‫הוא שלח אותך.‬
‫תגידי למניאק הזה שיעזוב אותי בשקט.‬
‫זה לא הוא. תירגעי ותני לי דקה, בבקשה.‬
‫האיש הזה שיקר לך, קמילה.‬
‫כל מה שהוא אמר לך הוא שקר.‬
‫יש לך דקה אחת.‬
‫שמו איננו פרננדו קסטל.‬
‫הוא איננו רופא.‬
‫והוא איננו רווק.‬
‫יש לו אישה כבר 15 שנה ושני ילדים.‬
‫כל מה שחשבת שידעת עליו הוא שקר.‬
‫החל מהפרופיל שלו.‬
‫קיימתי את חלקי בעסקה.‬
‫עכשיו אני רוצה לשמוע את הווידוי שהבטחת לי.‬
‫כן.‬
‫יש התפתחות חדשה.‬
‫ויסנטה גונסלס, אתה משוחרר בערבות‬ ‫בזמן שהחקירה ממשיכה להתנהל.‬
‫מי שילם את הערבות שלו?‬
‫זה נכון?‬
‫שילמת ללוקאס כדי שהוא יתקין מצלמות‬ ‫בבית של השכנה?‬
‫אשאל אותך את אותה שאלה ששאלתי את בעלך.‬ ‫איזה קשר יכול להיות לי עם חשפנית?‬
‫אני לא יודעת, אבא. אבל אני אגלה.‬
‫למה שמיגל יגיד לי דבר כזה?‬
‫כי הוא ראה אותי מדבר עם לוקאס.‬
‫הוא חושב שנתתי ללוקאס‬ ‫את הכסף כדי לקנות את המצלמות.‬
‫נראה שבנוסף לכול,‬ ‫הוא לא השלים עם כך שהכול באשמתו.‬
‫לאחר ששכב עם השכנה.‬
‫לוקאס פנה אליי וסיפר לי.‬
‫והוא היה מבולבל מאוד.‬
‫המסכים שראית‬
‫הם פרויקט שאני עושה עם הישראלים.‬
‫אני קונה מהם את הפטנט על הטכנולוגיה.‬
‫התכוונתי לספר לך בפגישה מחר.‬
‫בעצם, זה כבר נשלח למייל שלך.‬
‫אתה באמת חושב שאני תמימה כל כך?‬
‫אבל אני יודעת שאתה מסתיר משהו, משהו גדול.‬
‫אני יודע ששילמת את הערבות שלי.‬
‫אני לא מכיר אף אחד בעיר המחורבנת הזאת.‬
‫אני אומר לך את זה בבירור,‬
‫אני זקוק לעזרה בנוגע למה שאני צריך,‬ ‫אחרת ברור לך מה יקרה.‬
‫הבנת?‬
‫ברוך שובך הביתה, בוס.‬
‫השתגעת?‬
‫איך נכנסת?‬ ‫-תירגע.‬
‫תירגע, אתה עלול לחטוף התכווצות שרירים.‬ ‫תן לי נשיקה.‬
‫איפה הבגדים שלך? תתלבש.‬
‫לא הבאתי בגדים.‬
‫אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫תקשיב, כריס יגיע בכל רגע.‬
‫אנחנו לא במסעדה,‬ ‫אז אתה לא יכול לתת לי פקודות, בסדר?‬
‫תתלבש, אני מבקש ממך.‬
‫ובנוגע למה שקרה בסירה,‬
‫זה לא יקרה שוב לעולם.‬
‫הבנת?‬
‫לעולם לא?‬
‫זו הייתה הפנטזיה שלך, נכון?‬
‫- מצלמות אבטחה -‬
‫- הזן סיסמה -‬
‫אתה חושב שזה נכון‬ ‫להזמין צד שלישי כשהחתונה קרובה?‬
‫תירגע, מותק, אל תכעס. תירגע.‬
‫חשבתי שאם אזמין אותו,‬ ‫נוכל לסיים עם כל הסודות ופשוט ליהנות.‬
‫זה הכול.‬
‫מספיק עם הדרמה.‬
‫בואו נוציא את האנרגייה הזאת‬
‫על משהו אחר.‬
‫כמה בירות?‬ ‫-שלוש בשבילי. שלוש בירות, בבקשה.‬
‫אל תזוז.‬
‫למה לא פעלת בהתאם להוראות?‬ ‫אמרתי לך שזה לא רצוי מבחינתי.‬
‫אני רק רוצה את הכסף שלי.‬
‫זאת לא בעיה.‬
‫אני בטוח שנוכל להגיע להסכמה.‬
‫שלום, קמילה.‬
‫- מיגל -‬
‫אני באמת לא רוצה לריב איתך.‬
‫כל מה שאני צריך זה לתת לך את המחשב הנייד,‬ ‫וכך אולי נצליח לסיים את הכול‬
‫כך שתוכלי לבטוח בי בעתיד.‬
‫נראה טעים.‬
‫מה?‬
‫אתה.‬
‫האוכל.‬
‫אפשר לשבת?‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫רוצה קפה?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫תודה גם על זה.‬
‫תודה.‬
‫לא רציתי לגרום לך אי נוחות אתמול בערב.‬
‫אל תטריד את עצמך.‬
‫הפתעתם אותי.‬
‫זה הכול?‬
‫אבל נהנית?‬
‫זה לא היה ברור?‬
‫כן.‬
‫מאוד.‬
‫אהבתי לראות אותך ככה…‬
‫נלהב כל כך.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אבל כריס היה צריך לשאול אותי מראש.‬
‫תקשיב…‬
‫השתוקקתי לבוא לבקר…‬
‫כדי לעשות איתך אהבה.‬
‫וכדי שתכין לי ארוחת בוקר‬
‫עם קרואסון שקדים.‬
‫אדריאן!‬
‫בוא, תתחבא.‬
‫אדריאן.‬
‫מה קורה?‬
‫אנחלה.‬ ‫-השתמשתי במפתחות שלי. אתה עסוק?‬
‫יש כאן מישהו?‬ ‫-לא, איזו הפתעה. מה שלומך?‬
‫אני יכולה להיכנס?‬ ‫-בבקשה.‬
‫את בסדר?‬
‫לא.‬
‫משהו רציני קרה עם אבא.‬
‫אנחלה לא תנוח עד שהיא תגלה את האמת.‬
‫אולי הגיע הזמן שנספר לה.‬
‫לא, אף פעם.‬
‫אנחלה ואדריאן לא יבינו.‬
‫לא אסתכן באיבוד הנכדים שלי.‬
‫הילדים שלי כבר התבגרו,‬ ‫הם אינם, זה לא משנה.‬
‫אבל לוקאס ואווה? לא, אני לא ארשה זאת.‬
‫הבטחתי לך כשהתחלנו את זה לפני שנתיים,‬ ‫ואחזור על כך היום.‬
‫אנחנו נעשה את זה.‬
‫בסופו של דבר,‬
‫אני אאבד את הכול, הודות לשני הבטלנים האלה,‬
‫שהכישרון היחיד שיש להם‬
‫הוא לנצל את הטיפשות האינסופית של ילדיי‬ ‫ולחיות על חשבונם.‬
‫אחד הוא טפיל חסר תועלת,‬ ‫מטפס חברתי חסר כישרון.‬
‫והשני… הוא לא שווה את הטרחה.‬
‫אני מבינה שאתה שונא את מיגל,‬ ‫כי הוא הרי אידיוט.‬
‫אבל כריסטובל?‬
‫הוא חולה!‬
‫אדריאן לא יכול לוותר על כל חייו‬
‫לטובת… איך קוראים לזה? נרקומן.‬
‫סליחה שהרמתי את הקול.‬
‫סליחה.‬
‫אם זה בשביל סקס, אבא ישלם לכל אחת.‬
‫אבל למה שהוא יתקין מצלמות בבית של קמילה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני סבורה שהוא כבר הכיר אותה.‬
‫למה את חושבת כך?‬
‫הצורה שבה הוא מדבר איתה,‬ ‫הצורה שבה הוא מביט בה.‬
‫הצורה שבה הוא מברך אותה.‬ ‫במעין חיבה. אולי מוגזמת.‬
‫את חושבת שקמילה שכבה גם עם אבא?‬
‫למה לא?‬
‫זה דבר נורמלי בעולם שלה.‬
‫שלום.‬
‫הקשבת להודעה שלי?‬
‫תראה, אחרי מה שקרה עם סופיה,‬
‫אסור שהם יראו אותנו ביחד.‬
‫כבר לא אכפת לי מזה.‬
‫ולך?‬
‫אני לא אוהבת כשמתייחסים אליי כאל פרוצה,‬ ‫במיוחד ליד הבית שלי.‬
‫זה המחשב הנייד?‬
‫אפשר להיכנס?‬ ‫-קדימה.‬
‫קמילה, לא!‬ ‫-תעזוב אותי!‬
‫תעזוב אותי!‬ ‫-קמילה, אל… בבקשה.‬
‫תעזוב אותי.‬ ‫-תני לי את זה.‬
‫אני רוצה שטכנאי יבדוק אותו.‬
‫בשביל מה?‬
‫אני בטוח שלוקאס הוא לא האשם היחיד.‬
‫אני צריך לגלות‬ ‫מי עוד הסתכל על התיעוד מהמצלמות.‬
‫לפרננדו קסטל שאת מכירה‬
‫יש פרופילים באפליקציות היכרויות שונות.‬
‫למה את ממציאה את כל המידע הזה?‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫אני לא ממציאה את זה.‬
‫את לא מאמינה לי?‬
‫בסדר.‬
‫אני מציעה לך 200,000 דולר לטוס לקרטחנה‬
‫כדי שתוכלי לראות בעצמך שהכול אמת.‬
‫אבא שלך לא פה.‬
‫הוא לא?‬
‫איפה הוא יכול להיות?‬
‫שאלת במועדון?‬
‫מערכת היחסים שלך עם אבא שלי‬ ‫לא מוצאת חן בעיניי בכלל.‬
‫נראה שאת חורגת מגבולותייך ושוכחת‬
‫שאת עובדת רגילה.‬
‫תספרי לי איזה סוד נורא כל כך את מסתירה‬
‫שבגללו את מעזה להתייחס אליו כך?‬
‫נמאס מהתפרצויות הזעם הילדותיות שלך.‬ ‫-סליחה?‬
‫את כבר מבוגרת מדי.‬
‫היי, מה הבעיה שלך?‬
‫את לא קולטת שהרשעות שלך תעלה לך ביוקר?‬
‫נראה שהיא תעלה לך יותר ביוקר.‬
‫נראה שכדאי לך לשתוק.‬
‫אחרת ההתעסקויות שלך עם הילדון הזה‬ ‫עלולות להסתיים בטרגדיה.‬
‫אחד מהאורחים עדיין לא יצא.‬
‫דפקתי בדלת, ושום דבר. הדמיון שלי…‬ ‫-תירגעי.‬
‫בואי נדפוק בדלת.‬
‫הדמיון שלי משתולל.‬ ‫-זה?‬
‫אולי הוא התעלף או משהו.‬ ‫-תירגעי.‬
‫הנה הוא.‬
‫סבתא, זה בסדר.‬
‫זה בסדר, תירגעי.‬ ‫-הוא התאבד.‬
‫סבתא, די.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מה נעשה?‬
‫תירגעי, בואי איתי.‬ ‫-הוא מת.‬
‫זה בסדר, תירגעי.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬
‫כל ההתרחשויות והדמויות הן בדויות‬
‫ואין בהן כוונה לתאר‬ ‫התרחשות או בני אדם אמיתיים.‬