Ти знав, що Мігель зраджує Анхелі.
Софіє, будь ласка, досить! Чесно!
Ви не можете себе контролювати?
Поясниш, що з тобою?
Ти безсоромний.
А ти шукай клієнтів за межами кондомініуму.
-Шльондро! -Годі, Софіє!
-Пусти мене! -Забери її.
Усе, добре. Годі!
-Годі, візьми себе в руки! -Усе.
Що з тобою, Софіє?
Я хотіла їй умазати.
Ти перебільшуєш, Софіє. І навряд вона аж так тебе вдарила.
Чому ти опускаєшся до її рівня?
Я? Анхело, це вона напала на мене.
Я заявила про напад.
Рада кондомініуму має мене вислухати.
Гаразд.
Доброго ранку.
-А де Лукас і Єва? -Трохи запізнюються.
-З вашого дозволу. -Ага, іди.
Я збираю підписи за розірвання оренди з Камілою та її чоловіком.
Цього не буде, Софіє.
Педро чітко пояснив це того вечора.
Тату, я готова.
Даруйте.
Привіт, моя прекрасна принцесо.
-Красуня! -У тебе теж гарний вигляд.
Ти вже чоловік, Лукасе.
І знаєш, що скоїв важкий злочин.
Можеш не переживати, Каміла не буде заявляти.
-Але це я заберу. -Ні.
Ти не маєш права.
Ноутбук
або поліція.
Вибір за тобою.
Вона відмовилася від заяви задарма? Чи попросила тебе про секс?
ФАЛЬШИВИЙ ПРОФІЛЬ
Кріс усе мені розповів.
Чому ти мені не розказав?
Не я маю розповідати тобі такі інтимні речі.
-Не можу забути твоїх слів щодо весілля. -Ні, вибачай.
Іноді я трохи дурбелик і кажу таке, що
не варто казати.
Не зважай на мене.
Бажаю тобі щастя, Адріане.
Докторе Санчесе, до побачення.
Марі…
Анхело.
Маєш час на чашку кави?
З тобою? Ні.
Я мушу з тобою поговорити.
Ти заслуговуєш знати всю правду.
Привіт.
Як справи?
Нормально.
-Усе добре? -Так.
А чому ти не в школі?
Тато відключив камери.
Хтось ще знає, де ти їх узяв?
Ні, ніхто.
Мама думає, що я купив їх на свої гроші й установив, аби шпигувати за сусідкою.
Ти ж знаєш, що ти — найважливіше, що є в моєму житті?
Може, тобі щось потрібно?
Ні.
Лиш хочу, аби тато відчепився від мене.
Так, я вже тут.
Що сталося?
О, уже бачу тебе.
Що сталося?
Я бачив, як Анхела завела Камілу у свій кабінет.
-То й що? -Тобто «то й що»?
Чого вона ще не знає?
Наразі мене хвилюють лише Лукас та Єва.
Вони не винні, що в них такий тато, як я.
Дякую.
Що ж сказати?
Так, дякую за твою брутальну чесність.
Не знаю, чого ти ще від мене очікуєш.
Нічого.
Це все.
Слухай, тобі
потрібно було позбутися почуття вини?
Так, за те, що переспала з одруженим чоловіком. Типово.
Типовий трюк, яким користуються такі жінки, як ти.
Анхело, ти зовсім не розумієш того, що я тобі кажу.
Ні?
Мігель збрехав мені.
Я не знала про його шлюб, а тим паче — про дітей.
Чотири місяці наших стосунків я думала, що його звати Фернандо Кастель.
Бідолаха.
Бідолаха. До того ж одразу видно, що ти людина
шляхетна.
Просто прекрасна.
А передусім із разючими цінностями.
Задоволена? Можеш іти.
Ти чув щось про фірму «Оптик»?
«Оптик»?
Так, звісно.
Так, це марка камер, які Педро встановив у кондомініумі.
Вони останнього покоління.
Ці маленькі, а є більші.
А що?
Знаєш що?
Може, я отака вся, як ти кажеш.
Гаразд.
Але Мігель збрехав нам обом.
Ой, я тебе прошу!
Я не піду, доки ти не зрозумієш усе, про що я кажу.
Викличте охорону.
Охорона — за те, що я сказала правду?
Думаєш, я не здатна на це?
І що я винна тобі за зізнання, що ти переспала з моїм чоловіком?
З твого дозволу.
Гаразд, ти знаєш, що сказати,
якщо хтось з'явиться й спитає тебе,
чому ти прогуляв школу, так?
Добре.
Добре, дякую.
-Лукас не був нині в школі. -Серйозно?
-Де він, у біса, цього разу? -От цей Лукас!
Он Лукас. Що він робив у цьому джипі?
Лукасе!
-Педро. -Привіт.
Що Лукас робив у твоєму джипі?
Гадки не маю, про що ти.
-Я запитав. -Ти…
Що ти, у біса, з ним тепер робив?
Це ти, так?
Ти заплатив йому за встановлення камер у домі Каміли.
Я жодному твоєму слову не вірю.
Не ображай мене, бо ти прекрасно знаєш,
що я можу вигнати тебе за десять хвилин.
Роби, що завгодно.
Хочеш вигнати мене — уперед.
Але дітьми маніпулювати не дозволю. Я знаю, що ти щось замислив.
Тому не смій уплутувати мою сім'ю.
Але це вже не твоя сім'я. Зрозумій уже це, Мігелю.
Ти втратив її, бо ти козел.
Лукас каже, у тебе є інша жінка. Присягнися, що це неправда.
Так, це неправда, зайчику.
Забудь про це, добре?
Клянуся.
Я люблю тебе.
Ходи до мене.
Я люблю тебе.
І я тебе.
Я вже йду.
Як так? Ти не залишишся на вечерю?
Ні, нині ні, зайчику.
Глянь на мене.
Зробімо так:
вибери день,
і ми повечеряємо, де ти захочеш, добре?
Обіцяю.
Ходи до мене.
Зайчику мій.
Сонечко, іди переодягнися.
Уже пізно, а ти у формі.
-Так, іди, зайчику. -Добре.
Я люблю тебе.
І я тебе.
Що ти сказав татові?
Я ніколи не бачила його таким розлюченим.
Чим ти його спровокував?
Пам'ятаєш гроші, які я знайшов у Лукаса?
-Пам'ятаєш? -Так.
Це твій тато їх йому дав.
За встановлення камер у домі навпроти.
-Ні. -Так.
Твій улюблений татусь.
Людина, яку ти так любиш,
використав твого сина для злочину.
Ще й заплатив йому, як бандит, яким він був і є.
Навіть якщо твоя сім'я розсиплеться,
я з'ясую, що він задумав.
Але до моїх дітей йому зась.
Скоріше я його вб'ю.
Чесно кажучи, мені стало набагато легше
після розмови з Анхелою.
Вона дуже груба.
Ні.
У її ситуації я б зробила так само.
Я не можу її судити.
Камі,
щодо того, що я вам сказав…
Насправді…
Знаю, я обрав найгірший момент, аби розказати, що зі мною діється.
Усе нормально.
Серйозно, усе.
Нічого страшного.
Так, не хочу на вас тиснути, тим паче зараз, однак
це все була правда.
Вибач.
Поліція.
Алло?
Колеги, гарного й приємного вам усім дня.
-Дякую. -Спасибі.
Привіт.
Я хочу дещо попросити, Інті. І ти не можеш відмовити.
Ви розумієте, про що ви мене просите?
Так.
Так, і зрозумію, якщо ви відмовитеся.
Але він просить лиш десятихвилинної розмови з вами,
а тоді зізнається у всьому, що знає.
Я знав, що ти прийдеш.
Певно, хочеш більше дізнатися про те, що я казав в авто.
Про що ти?
Ти прекрасно знаєш, про що я, перестань!
Про твого шефа.
Камі,
ти маєш повернутися у Вегас.
Якщо не виконуватимеш їхньої волі,
вони зроблять так, що ти зникнеш. Усе.
Хто такі «ці люди»?
Про що ти, Вісенте?
Ті, які платять за цю поїздку.
І хотіли платити мені
за завдання стежити тут за тобою.
Тату!
Вони зв'язалися у Вегасі не лише з тобою, а й зі мною.
І ця жінка запропонувала мені
роботу.
Полетіти в Колумбію наглядати за тобою,
якщо ти не виконуватимеш її наказів. Але я не чекав на її команду, а,
коли дізнався, що ти в хостелі,
помчав шукати тебе.
А тоді
я пішов по твоїх слідах і спробував скласти план.
Вийшла імпровізація і, знаю, це не було правильно, але я
зробив це для твого захисту.
Ти зв'язалася тут із дуже небезпечними людьми.
Лишень пообіцяй,
що будеш обережною.
Добре?
Вісенте,
глянь на себе.
Ти справді думаєш, що ти в становищі давати мені поради?
Чи казати мені бути обережною?
Коли ти вийдеш звідси —
якщо колись вийдеш —
дай мені спокій.
Зажди, будь ласка.
Не шукай мене.
ВІДДІЛОК ПОЛІЦІЇ
І?
Камі, як усе пройшло?
Не хвилюйтеся.
Я запросила вас сюди,
бо хочу запропонувати вам роботу.
Нині може початися новий етап у вашому житті.
Я дзвоню вам уже певний час,
аби зробити пропозицію.
Але ви кидали слухавку.
Я знаю, що у вас є стосунки на відстані з чоловіком,
з яким ви познайомилися через додаток.
Доктором Фернандо Кастелем.
Я зрозуміла.
Це Вісенте, так?
Він прислав вас.
Скажіть тому сучому сину, хай дасть мені спокій.
Ніхто мене не посилав. Заспокойтеся й дайте хвильку.
Той чоловік збрехав вам.
Усі його слова — брехня.
У вас хвилина.
Його звати не Фернандо Кастель.
Він не лікар.
Він не самотній.
Він уже 15 років як одружений і має двоє дітей.
Усе, у що ви про нього вірите, — брехня.
Починаючи з його профілю.
Я виконав свою частину нашої угоди.
І хочу почути зізнання, яке ви мені обіцяли.
Так.
У нас є новина.
Вісенте Гонсалесе, вас відпущено під заставу на час слідства.
Хто оплатив заставу?
Це правда?
Ти заплатив Лукасу за встановлення камер у будинку сусідки?
Я запитаю тебе те саме, що й твого чоловіка.
Яким боком я до стриптизерок?
Не знаю, тату.
Але дізнаюся.
Бо навіщо Мігель мені б це казав?
Бо він бачив, як я розмовляв з Лукасом. І думає, що я дав Лукасу гроші на камери.
Крім усього іншого, він не визнав, що все це — його провина.
Через секс із сусідкою.
Лукас прийшов до мене й розповів.
Він був геть розгублений.
Ці екрани, які ти бачила, —
це мій проєкт з ізраїльтянами.
Я купую патент на технологію.
Хотів сказати завтра на нараді. Та й це мало прийти тобі на емейл.
Справді думаєш, що я така наївна?
Однак я знаю, що ти щось приховуєш, щось важливе.
Я знаю, що це ти сплатила заставу за мене.
У цьому клятому місті я знаю лише тебе.
Послухай мене уважно:
або поможи з тим, що мені треба, або знаєш, що буде.
Ясно?
Вітаю вдома, шефе.
Ти здурів?
-Як ти сюди проник? -Спокійно.
Розслабся, у тебе буде спазм м'язів. Поцілуй мене.
Де твій одяг? Одягнися.
Не приніс.
Гадаєш, це смішно?
Слухай, Кріс може прийти будь-якої миті.
Ми не в ресторані.
Тож ти не можеш мені наказувати.
Одягнися, кажу тобі.
А те, що сталося на катері,
більше ніколи не повториться.
Зрозуміло?
Більше ніколи?
Це ж була твоя фантазія, ні?
ВІДЕОКАМЕРИ
ВВЕДІТЬ ПАРОЛЬ
Думаєш, правильно запрошувати третього в ліжко перед весіллям?
Розслабся, коханий, не сердься. Спокійно.
Я думав, так буде легше покінчити із секретами й повеселитися.
Ось і все.
Досить вже драм.
Краще витратьмо цю енергію
на щось інше.
-Скільки пива? -Три для мене. Три пива, будь ласка.
Не рухайся.
Чому ти не виконував інструкцій?
Казала ж, мені це не потрібно.
Я лише хочу своїх грошей.
Це не проблема.
Ми точно можемо домовитися з тобою.
Привіт, Каміло.
Чесно, я не хочу сваритися з тобою.
Лише хочу віддати тобі ноутбук,
можливо, це назавжди закриє те, що сталося,
і колись ти знову мені віритимеш.
Пальчики оближеш!
Після чого?
Після тебе.
Після їжі.
Можна сісти?
-Будь ласка. -Дякую.
-Хочеш кави? -Будь ласка.
Дякую.
І за це дякую.
Дякую.
Серйозно, я вчора не хотів, аби тобі було ніяково.
Не переживай.
Застали мене зненацька.
Усе?
Ти добре провів час?
А не було видно?
Було.
Дуже.
Мені сподобалося бачити тебе
таким пристрасним.
Це було неймовірно.
Але я все ж думаю, що Кріс мав мене спитати.
Слухай,
мені кортіло прийти
й кохатися з тобою.
І щоб ти приготував мені сніданок
з мигдальним круасаном.
Адріане!
Ховайся.
Адріане.
-Як воно? -Анхело.
Мусила відімкнути своїм ключем. Ти зайнятий?
-Ти з кимось? -Ні. Оце несподіванка. Як ти?
Можна зайти?
Будь ласка.
Усе гаразд?
Ні.
З татом щось серйозне.
Анхела не заспокоїться, доки не дізнається правди.
Може, час розповісти їй про це.
Ні, ніколи.
Ні Анхела, ні Адріан не зрозуміють.
Я не ризикуватиму втратою онуків.
Мої діти дорослі — розійшлися собі, байдуже.
Але Лукас і Єва? Ні, от цього я не дозволю.
Я обіцяла вам, коли ми почали це два роки тому, і повторю сьогодні:
ми досягнемо цього.
Я зрештою
втрачу все.
І все це завдяки цій парі дармоїдів, чий єдиний талант, якщо він узагалі є, —
паразитувати на безмежній дурості моїх дітей.
Один — нікчемний бездарний паразит, що лізе по соціальній драбині.
А інший… Про іншого можна й не казати.
Я розумію, що ви ненавидите Мігеля, бо він козел.
А Крістобаль?
Він хворий!
Адріан не може марнувати все своє життя
в руках… Як це називається? Залежного.
Вибач, що підвищив голос.
Вибач.
Якщо це для сексу,
тато заплатить будь-кому.
Навіщо старому встановлювати камери в домі Каміли?
Не знаю.
Гадаю, він уже знав її.
Чому ти так думаєш?
По тому, як він із нею розмовляє, як вітає її,
як дивиться на неї.
Ніжно так. Може, аж занадто.
Гадаєш, Каміла і з татом спала?
Чому ні?
У її світі це нормально.
Привіт.
Прослухала моє голосове?
Після того, що сталося із Софією,
нас не мають бачити разом.
Мені вже байдуже на це.
А тобі?
Не хочу, аби мене мали за шльондру, ще й поза домом.
Це ноутбук?
-Можна зайти? -Прошу.
-Ні, Каміло! -Пусти мене!
-Каміло, годі.
-Пусти мене. -Дай сюди.
Я хочу показати його фахівцю.
Навіщо?
Я певен, що Лукас — не єдиний винний.
Я маю з'ясувати, хто ще дивився записи з камер.
У Фернандо Кастеля, якого ви знаєте,
є профілі в різних додатках для знайомств.
Навіщо ви вигадуєте всю цю інформацію?
Чого ви від мене хочете?
Я нічого не вигадую.
Ви мені не вірите?
Гаразд.
Я пропоную вам 200 000 доларів,
аби ви поїхали до Картахени й самі переконалися.
Вашого тата тут нема.
Нема?
А де він може бути?
Ви питали в клубі?
Мені геть не подобаються ваші з татом стосунки.
Гадаю, ви переступаєте межі й забуваєте,
що ви звичайнісінька працівниця, ні?
Чи скажіть мені, яку таку жахливу таємницю ви приховуєте,
що смієте так із ним поводитися?
Годі істерик малого дівчиська.
-Перепрошую? -Уже не ті роки.
Слухайте,
що це таке з вами?
Не бачите, що ваша злоба може дорого вам коштувати?
Гадаю, вам вона може коштувати ще дорожче.
Краще вам тримати рота на замку.
Або ваші стосунки із цим красунчиком можуть закінчитися трагедією.
Один гість не виходить із кімнати.
-Стукаю, і тиша. Уже уявляю собі… -Спокійно.
Постукаємо в двері.
-Думки лізуть у голову… -Ця кімната?
-Може, він знепритомнів. -Спокійно.
Ось він.
Ой.
-Ой. -Бабусю, усе.
-Усе, спокійно. -Укоротив собі віку.
Бабусю, усе.
-Нічого. -Що нам робити?
-Спокійно, іди. -Він мертвий.
Усе, заспокойся.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як
УСІ ПОДІЇ Й ПЕРСОНАЖІ ВИГАДАНІ ТА НЕ ЗОБРАЖУЮТЬ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ ЧИ ОСІБ.