Potřebujeme záznamy ze všech kamer za čtyřiadvacet hodin.
-Ano, pane. -A svědectví všech hostů.
Ano, pane.
FALEŠNÝ PROFIL
Camilo…
Věř tomu nebo ne…
Znám tě moc dobře. Vím, že se něco děje.
Proč mi neřekneš, o co jde?
Hm?
Haló?
Smrt udušením. A měl dva vpichy na pravé paži.
-A pár půl roku starých. -Co toxikologie?
Heroin jak jsme čekali.
Ale píšou, že nalezené množství by na
předávkování nestačilo.
Hm.
A je tu ještě něco.
Vzhledem k tvaru a hloubce stop na těle je náhodné uškrcení vyloučeno.
Lásko, mluvil jsem s majitelem salónku.
Má tam je víc termínů v různých cenových relacích,
ale… všechno je to mnohem dražší, než jsme si mysleli.
Můžeme to probrat doma?
Jasně. Dobře.
Slibuješ, že si na to uděláš čas?
Ale proč musíš o všem diskutovat?
Včera jsme měli první trojku a ty jsi na to neřekl ještě ani slovo.
Pozval jsi Intiho a nezeptal ses.
A teď chceš znát můj názor?
Šéfe, nezlob se, ale musím odejít.
Musím odvézt mámu do nemocnice.
Co se stalo?
To nevím. Zavolala mi, že má potíže s dýcháním,
má astma. Raději půjdu.
Samozřejmě, jen běž.
Děkuju.
Jmenuje se Tina. Slíbila mi peníze, když přijedu do Kolumbie,
abych na tebe dohlížel.
Vy jste tam byl.
A slyšel jste úplně všechno.
Vicente byl jako blázen. Nedávalo to smysl.
Hm.
Takže nepřijel do Cartageny, protože ho někdo poslal?
To nevím. Myslím, že ne.
No a vy žádnou Tinu neznáte?
Ani z Cartageny, ani z Vegas.
Nikoho s tímhle jménem neznám. Ani v Cartageně,
ani v Las Vegas, ani jinde na světě.
A pak jsem se nakonec vyspal s Adriánem.
Výborně, vojáku.
Takže teď…
bude Adrián mým přítelem.
No a potom si ho vezmu.
CHCI TĚ VIDĚT. JAK TI JE?
Nemusel jsi za mnou chodit.
V pořádku?
Jo…
Promiň.
Snažíš se mě zabít?
Potřebuješ něco?
Ne. Co máma?
Lepší.
Ale hospitalizovali ji.
Hm.
Chudák, má jenom mě, takže…
Musím ji opatrovat.
A táta?
Ten už zemřel.
Promiň.
Nikdy jsem ho nepoznal.
Mm…
-Dobré ráno. -Mmm…
Dobré ráno.
Můžu se tě zeptat?
Hm.
Věděla jsi o tom?
A o čem?
Že tě nahrávají.
Ale jak jsem o tom mohla vědět?
Pedro tě chtěl mít na očích a rád bych věděl proč.
Kdes ho potkala?
Co to říkáš, Migueli? Jak to myslíš? Přece až tady.
Tady?
Jo, tady.
Camilo, jestli mi lžeš, tak tě prosím, abys přestala.
Tak já ti lžu? Já?
Co máš s Pedrem Ferrerem?
Vůbec nic.
Nic?
-Nic. Jak to myslíš? Co se děje, Migueli? -Určitě?
Můžeš mi teda vysvětlit, proč tě tady navštěvuje Tina?
Nelhala jsem.
Všechno, co jsem ti řekla o Miguelovi, byla pravda.
Ty peníze jsem ti převedla.
A můžeš být v klidu.
Tvé rozhodnutí přijet do Cartageny bylo správné.
Pomáhala mi se tu usadit. To je všechno.
Vážně?
Jo.
Proč jsi brečela?
Ale vždyť tam nebrečím. Byla jsem jen naštvaná kvůli tobě, Migueli.
Brečela jsi. A kvůli mně?
Ne, nebrečela. Tohle je fakt blbý probuzení.
Camilo, Camilo.
-Doopravdy. -Camilo.
Řekni mi jedno…
Proč jsi v Cartageně?
Camilo.
Ángelo, musím mluvit s Miguelem. Je to nutný.
Jo, ale Miguel tady není. Bydlí poslední dobou v hotelu.
Prosím, posaď se.
Sofío, jsi připravená, ale nevidíš, že já nejsem?
Prosím.
Dnes mě mají jmenovat. Tak se musím připravit.
Děkuju.
Tak se podívej.
Je Luigiho.
Chci vědět, proč má tohle video.
Davide, prosím, odpověz mi konečně na zprávy.
Potřebuju s tebou mluvit.
Prosím tě.
-Haló? -Camilo, chci s tebou mluvit.
Tak to já chci taky, Tino.
Už to tady nevydržím. Musím jet domů. A hned.
To mi nemůžeš udělat.
Teď tě potřebuju víc než kdy jindy. A nezapomeň, podepsala si smlouvu.
Už se nedokážu přetvařovat.
Výborně.
Tak to nedělej. Nemluv a buď zticha. Jen chci,
aby ses oblékla a šla někam na skleničku. Nic víc.
Ty záběry byly pořízeny asi čtyřicet minut před smrtí Vicenta Gonzáleze.
Přibliž to.
Co chceš vědět? Jestli nám chybíš v kanceláři?
No jasně, že jo.
Neboj, budeme se vídat dál.
Ale, Migueli, nech toho! Vzpamatuj se, chlape.
Můžeš žít v klidu, aniž bys byl propojený s Ferrery.
Ángelu dnes jmenují.
Jo.
Musím běžet.
Skvělá snídaně.
A hlavu vzhůru. Buď v klidu.
Čau. Děkuju.
Čau.
Slečno…
Dáte mi ještě jednu kávu?
Děkuju.
Proč mi voláš, když tě mají jmenovat?
Děti jdou se mnou a Eva chtěla, abych tě pozvala.
Děkuju.
To jsem nečekal.
Migueli, nejsi tam náhodou s Luigim?
Ne, už odešel, proč?
Je tady něco, co bys měl vědět.
Předávám slovo nové ředitelce skupiny Ferrer Barragán… Ángele Ferrerové.
Gratuluju.
Mám tě moc ráda.
Uch…
Děkuju. Děkuju za tento projev tvé důvěry, tati. Ty víš, že jsi ten,
kterého na světě obdivuju nejvíc.
Také bych dnes chtěla poděkovat svým dětem Evě a Lucasovi, kteří pochopili,
že každá žena může mít, čas být skvělou mámou,
ale také si budovat vlastní kariéru v práci.
To je pro vás a kvůli vám.
Mám vás ráda.
Děkuju také celé naší komunitě a představenstvu.
Kéž bych dokázala vyjádřit…
Ráda bych vám teď řekla, že jsem…
pevně odhodlaná…
dosáhnout toho, aby naše společné úsilí
nejen nadále pokračovalo, ale mohlo dál růst.
Děkuju vám.
Nechápu, proč jsi neřekla, že přijdeš.
Dostala jsem pozvánku až na poslední chvíli.
Na poslední chvíli.
Mm-hm.
-Mladíku, prosím. -Tati, pozval jsi ji? Řekni mi to.
Ne, jistěže ne.
Ty jsi pozvala toho blbce.
Asi si ji pozval on, nezlob se.
Podle mě je to doopravdy hajzl, když něco takového udělá v takový den.
Omluv mě.
Inti…
To je překvapení.
Ještě pořád jsem nadrženej.
Nebylo to skvělý?
Přestaň.
Crisi, zlato.
Jsem rád, že jsi tady. Ale zmeškal si projev.
Ahoj.
Jasný pravidla. Buď všichni tři anebo nikdo.
Děkuju.
-Adriáne, měli jsme dohodu. -Věř mi.
Myslel jsem, že je v restauraci. Já opravdu nevím, proč je dneska tady.
Ne.
Nevím, co mám dělat. Nedržíš se toho, co jsme si dohodli.
-Není to moje vina. -Můžu?
Na…
naše přátelství.
Než si připijeme, proč nám neřekneš, proč jsi lhal?
Včera jsi nebyl s mámou.
Neviděl jsem ho, že by ji odvážel do nemocnice.
Aha.
To místo, kam jsi mě sledoval, je továrna, kde máma pracuje.
Moje máma je teď v nemocnici. Zavolej tam. Chceš, já ti dám číslo.
Inti, omluv ho.
Ne, ne, ne. Zavolej tam. Podívej. Pokud mi nevěří…
-Ne, omluv ho. Jen žertuje. -Že jo? Vážně.
Koukni.
Brácho, jsem rád, že jsi přišel.
-To ty jsi zveřejnil Camilino video. -Já jsem ti to říkal.
-No jo, já vím. -Hele, hele. Migueli! Migueli!
Migueli. Ne, Evo. Evo, běž pryč.
-Pojď. Nech toho. Dost. Klid. -No tak, Evo. Běž pryč. Běž. Běž.
Nech ho. Jen klid.
Uklidni se.
Klídek.
Dobře. Pusťte mě, no tak.
Migueli Antonio Estévezi.
Jste zatčen za krádež cizí identity.
Cože?
Krádež cizí identity? Co to má být? Ne, ne.
Máte právo mlčet. Jdeme. Tak pojďte.
-Migue… Ale… -Ne, ne, ne.
Pusťte mě!
Počkej.
To je ale překvapení.
Jak se máte? Co vaše rodina?
Můj manžel má falešný profil. A předstírá, že jste vy, aby mě mohl podvádět.
Camilo…
Představuju ti Intiho.
Jo, už jsme se potkali.
Obsluhoval jsem tě při otevření Mil Placeres.
Těší mě.
Tino, já chci letět domů. Musím zpátky do Las Vegas.
Pedro, čekali jsme na tebe.
Pomocníci.
Zachráníte mé dědictví. Nebo to, co z něho zbylo. Záleží jen na vás,
jestli teď prožiju své poslední dny v relativním klidu.
Našli mi totiž nádor na mozku a…
Mám jenom tři měsíce.
Takže už chápete, proč musíme jednat tak rychle?
Za prvé můj syn si nesmí vzít Cristóbala Balbou.
-Ne, pane. -A proč ne? Co udělal?
Existuje.
Nezapomeň na pravidla.
Žádné otázky.
Nebojte se, pane. Dokud budu naživu, tak se neožení.
A ty…
Nesmíš mě zklamat, rozumíš?
Miguel se do tebe zamiloval, to je dobře.
Teď chci, aby se držel dál od mých vnoučat.
Ať podepíše ten zatracenej rozvod a pak zmizí.
Máte jeden týden.
Když uspějete, nedostanete jen mzdu. Garantuju vám,
že do konce svého života už vám nebude nic chybět.
Co když odmítnu?
Až do narození Evy jsem byl věrnej.
Oddanej.
Až ve Vegas přišla všechna ta pokušení.
Ve Vegas jsem poprvé podvedl Ángelu a předstíral, že jsem Fernando Castel.
Udělal jsem to, proto, že jsem nenáviděl svůj život,
všechno, kým jsem.
Ať jsem se snažil, jak jsem chtěl…
Nic nestačilo k tomu, abych uspokojil tchána nebo Ángelu.
Ten falešný profil na Tinderu…
byl únik do mojí fantazie.
Cristóbale!
-Cristóbale. -Co tam proboha dělá?
-Och… tak pojď. -No konečně.
-Šššš, šššš… -Pardon… Nezlob se… No… jenom jsme si
dali pár drinků s klukama a čas utek jako voda. Nic víc…
Já jsem jenom přišel doprovodit tady toho blonďáka domů a zase půjdu.
Ne, ne, ne. Počkej. Ty zůstaneš. Ty zůstaneš.
Ne, vážně ne. Promiň.
-Jdu za Marcosem. -Tak hele, poslouchej. Já jsem tvůj šéf…
A tohle je prostě rozkaz. Rozumíš?
Adriáne, prosím, uklidni se.
Pokud nechcete, nemusíte nic dělat.
Ne?
Jasně, že chceme.
Proč bysme nechtěli? Vidíš se?
Hm?
Co myslíš?
Že jsi jedinej, kdo může…
přivést někoho bez ptaní? Hm?
Ne.
Adriáne, zlato.
Dobré ráno, fešáku.
Máš něco k pití?
Mám žízeň.
S ledem, prosím.
Umíš si představit, co by se stalo, kdyby všichni lidé,
kteří používají fotky jiných lidí na sociálních sítích, šli do vězení?
Takže co?
Už můžu jít?
Kdykoli budeš chtít.
Opravdu moc děkuju.
Dlužíš mi oběd.
No jasně.
Sebastiane.
-Ahoj. -Tady je.
-Ángelo, jak se máš? -Tati!
-Ahoj, broučku. Zlatíčko. Mmm. Mmm. -Strašně jsi mi chyběl. Strašně moc.
-Ty mně víc. -Jak moc jsem ti chyběla?
Mnohem víc, zlato. Strašně, miláčku. To si neumíš představit. Mmm.
-Co jsi beze mě dělal? -Zlato, zlato. Jdi a vezmi si z automatu,
na co máš chuť. Jo?
-Dobře. Chtěl bys taky něco? -Ne, broučku. Děkuju.
-A ty, mami? -Ne, zlato. Děkuju.
Děkuju.
Hm.
Ách.
Co se děje?
Ty si tohle vůbec nezasloužíš.
Co si myslíš? Proč jsi pozval tu ženskou
na moje jmenování?
Já ji nepozval, Ángelo.
-Pff. -To tvůj otec.
Hm… Prosím tě.
Už je to na netu.
Adriáne?
Musím ti něco ukázat.
Miláčku…
Proč nejsi dnes v restauraci?
Já jsem si vzal volno.
Stalo se ti něco?
To řekni sám.
Nebo chceš lhát?
Proč jsi mi neřekl, že máš aktivní účet na Only Fans?
Co se děje?
-Už bys měl jít, Inti. -Ne, ne. Nenechám tě
samotnou. Promluvím s ním.
Promiňte…
A! Do háje.
Inti, jdi pryč.
-Ale já ji miluju. -Inti, jdi už pryč.
Jaký příklad chceš tímhle dát svým dětem?
Já nevím.
Ten samý, co jim můžeš dát ty nebo Miguel.
Nebo jen já nesmím spát s mladším mužem nebo platit za sex? Proč?
Je to snad jenom vaše privilegium?
-Privilegium výhradně jen pro muže? -Nezačínej s feministickými plky, prosím.
Jo, feministický plky a víš co? Protože kdybych byla muž,
poplácal bys mě po rameni a gratuloval bys mi,
že jsem spala s někým o dvacet let mladším. Nebo ne?
Odvolám tě z pozice ředitelky.
Řeknu představenstvu, že máš osobní problémy
a tu pozici nepřijmeš.
Hm… Poslyš, jestli si myslíš,
že se toho místa vzdám bez boje,
tak mě vůbec neznáš.
Tenhle gigolo tě bude vydírat.
Dříve nebo později tě začne vydírat.
Pak teprve pochopíš, jak hloupě ses zachovala.
Vážně? Tohle samý mi Miguel udělal už mockrát.
To samý jsi dělal mojí mámě znovu a znovu, a nakonec, i tenkrát, když už umírala.
A co, teď mě taky praštíš? No tak mě uhoď!
Aby bylo jasno, podle stanov společnosti už nemáš
žádnou moc nad správní radou.
Takže buď mě necháš na mém místě, anebo obětuješ svoje impérium.
A právě teď tě tu nechci, tak jdi pryč!
Mami, jedeme spát ke kámošce.
Ale nekoukejte na horory.
Není ti nic, mami?
Postarej se o sestru.
Mějte se.
Určitě jsi v pořádku?
Jo.
Proč nemůžu řídit?
Protože jsi moc malá.
Dobrý večer.
Hm.
Chtěla jsem ti říct, že se vracím do Vegas,
ale viděla jsem, že pláčeš.
Co ti je?
Nikdy mi nebylo líp.
Gratuluju ti k návratu do Vegas.
A přestaň si hrát na hodnou holku, už mě to fakt štve.
Je tu něco, co jsem ti neřekla a co bys měla vědět.
Hele, padej z mýho domu!
Ángelo, musíš mě vyslechnout.
Ne, nemusím tě poslouchat.
Je to důležitý, a ať už posloucháš nebo ne,
musíš to slyšet ode mě.
Tvůj táta mě najal, abych vás rozvedla.
-Och, oh, oh, oh, ne, ne, ne. -Proto jsem tady.
Takže teď mi tvrdíš, že tě najal můj táta. Ty ses zbláznila. Začínám se o tebe
-bát. Cha. -Poslouchej mě, sakra. Poslouchej!
Tina přijela do Las Vegas. Nabídla mi peníze,
abych přijela a rozvedla vás.
A abych zjistila, že Miguel má jiný život. A proto jsem tady.
Ještě nemáš dost? To ti nestačilo rozbít naše manželství?
A zlomit srdce dvěma dětem?
Řekni mi, co ještě chceš.
Proč? Co jsme ti udělali?
Tvůj otec umírá.
Jsem unavená, Ángelo.
Už nemůžu dál.
To tvůj táta je ten, kdo přišel s plánem zničit Adriánovo
i tvoje manželství.
Má nádor na mozku.
Zbývají mu tři měsíce.
Přestaň! Už dost!
Už ne!
Ángelo?
Angelo!
Co se stalo?
Co se stalo? Kdo to udělal?
Co? Co se stalo? Kdo to udělal?
-Mluv se mnou! -Zabila jsem ji.
-Zabila jsem ji. Zabila jsem ji. -O kom mluvíš?
-Je mrtvá a já ji zabila. Zabila jsem ji. -Kde je?