Перепрошую.
Перепрошую, я хочу поставити декілька запитань.
Пане, я хотіла спитати…
ФАЛЬШИВИЙ ПРОФІЛЬ
То ти все спланував?
Я мав вивезти тебе з Картахени.
Я не можу бачити твоє обличчя, виродку!
Мене від тебе нудить. Ти мене засмучуєш, ясно?
Каміло, прошу, зрозумій.
Усе справжнє.
Включно з роботою з Ріверою.
Ах ти чортів шантажист.
Хочеш за ґрати? Я можу це влаштувати.
Ні, Каміло.
Що тобі треба, щоб піти з мого життя? Що?
Щоб ти знову кохала мене. Я тебе кохаю.
Досить! Геть з мого життя, виродку!
Каміло.
Я не хочу жити без тебе!
Ми знайшли тіло Ігнасіо Сантоса на сусідньому пляжі.
Тому ми розслідуємо, чим він займався до приїзду сюди.
-Шефине. -Як сумно.
Що?
Ні, це точно не збіг.
Упізнаєте його?
Думаю, так.
Так, пам'ятаю, він був гарним хлопцем.
І дуже приємним.
Франко.
Здається, його звали Франко.
-Думав, що зможеш утекти від мене? -Слухай, я теж люблю чоловіків.
-Ходімо до моєї камери. -Тут спекотніше.
Тут краще!
Тримайте його там. Тримайте.
Спокійно.
-Ти не будеш битися? -Ні.
Бачиш, що тут краще?
Відійди від нього.
Відчепись.
Хапайте його.
-Камі, люба. -Що?
Де ти була? Херман чекає на нас.
Авжеж. Зараз зберуся.
Щось не так?
-Ні, усе гаразд. -Добре.
Гарно пахнеш. Іди сюди. Мексиканець може зачекати.
-Вечірка може зачекати. -Стій.
Мені треба збиратися, ясно? П'ять хвилин. Я швидко.
Гаразд.
-Ну що? -Клієнт на четверту скоро буде тут.
-Чудово. -Ця пара завтра…
Лано, дай п'ять хвилин. Бери мої дзвінки. Не пускай пацієнтів.
Авжеж.
Перепрошую.
-Каміло, оце сюрприз. -Вибач, Хоакіне. Я знаю, ти зайнятий.
Але мені треба з тобою поговорити.
Мігель тут. Розумієш? Він тут.
Він влаштував усе з Херманом Ріверою.
Розказуй, що сталося.
З ним я не контролюю своє тіло і я боюся скривдити Давіда.
-Я можу… -Камі!
Я подзвоню пізніше, гаразд?
-Коли хочеш. -Дякую.
РЕЙСИ ДО МЕХІКО
Каміло Роман. Ласкаво прошу.
Рада знайомству.
Я теж. Я Ольга, помічниця Хермана Рівери.
-Нарешті ми зустрілися. -Нарешті.
Познайомся, це Давід. Він мій чоловік, ми щойно одружилися.
-Дуже приємно. -Вітаю.
-Сільвіна, моя партнерка у клубі. -Привіт.
І Еріка, наша найкраща танцівниця.
-Вітаю. -Рада знайомству.
Заходьте. Ми раді бачити вас тут.
Мескаль?
-Звісно. Дякую. -Дякую.
-Нема за що. -Дякую.
Щиро дякую.
Ідіть, Херман чекає на вас.
Поговоримо пізніше.
Каміло Роман!
Перепрошуємо.
-Нарешті! -Привіт.
-Дуже приємно, Хермане.
Якщо чесно,
екран мого комп'ютера не передає краси твоїх очей.
-Дякую. -Вони сяють.
Чуєш, я твій великий фанат. Номер один.
Я бачив тебе кілька разів у Вегасі.
Поки ти тут, я б із задоволенням
поговорив про бізнес.
Якщо хочеш, звісно. Я не знаю.
Авжеж.
-Випиймо за це. -Так.
-Ходімо візьмемо щось. -Я ж тут заради справ.
-То ти бізнесвумен. -Звісно.
Класно. Тримай.
-Будьмо. -Будьмо.
Лівою рукою, на щастя.
-Привіт. Радий знайомству. -Хермане, це Еріка і Сільвіна…
Сільвіна…
Сільвіна Саррія.
Радий тебе бачити.
І я тебе.
Як неочікувано!
Як справи, Ріверо?
Овва, навколо тебе наче час зупинився.
-Ти така ж, як коли ми познайомилися. -Припини.
-Я хочу, щоб ви почувалися як удома. -Дякую.
Будь ласка.
У мене є справи, а ви насолоджуйтесь.
Дякую.
До зустрічі.
Ваша краса тут усіх засліпить.
-Він милий. Смішний. -Милий, скажи?
Заспокойся, гаразд?
Ви знали, що у вашого чоловіка були сексуальні стосунки з чоловіками?
Ні.
У нього не було таких нахилів.
Може, він просто вам не казав.
Ви впевнені, чи це лише підозри?
Ігнасіо Сантос бронював той самий готель
шість разів за останні чотири роки.
Він бронював номер на два дні, щоразу з іншим гостем.
Молодими повнолітніми чоловіками.
Ми не знаємо, хто вони, але в нас є відеозаписи.
Певно, це тоді, як він їздив до Боготи у справах.
Завжди залишався на дві ночі й…
Упізнаєте когось?
Я вже бачила цього чоловіка.
Його звати Франко.
Де ви познайомилися з Франко?
Коли я жила в «Рів'єрі Есмеральді», він працював на деяких жінок.
Працював? Що він робив?
Він спав з ними, був ескортом.
А ви користувались його послугами?
Я схожа на жінку, яка має платити за секс?
Вибачте.
Мені дуже шкода, що ви так про це дізналися.
Я подзвоню, як щось знадобиться.
Даруйте.
Вибачте, шефине. Можна поговорити?
Що тепер?
Каміла Роман поїхала у подорож.
Вона приземлилася вранці у Мехіко зі своєю командою.
-Каміло. -Індіро, я не можу зараз говорити.
У мене ділова зустріч.
Слухайте, це не жарт. Це поліційне розслідування.
Я знаю. Не хвилюйтеся, я подбаю про себе.
Поговоримо пізніше.
Як ти?
Я бачила тебе з Мігелем.
Послухай мене. Ти мені як сестра.
Я люблю тебе, Каміло. Не віриться, що ти так чиниш із Давідом.
-Я… -За кілька днів після весілля.
Я нічого не роблю, Ері.
Мігель весь час переслідує мене.
Годі прикидатися.
Він це робить, бо ти даєш йому надію.
-Що? -Так!
-Коли я це робила, Еріко? -Він знає!
Він весь час мене переслідує.
Я не даю йому надію. Це він не дає мені спокою.
Він хоче тебе і знає, як тебе завоювати, Каміло.
Ну все, досить. Усе.
Анхело.
Ванне, привіт.
-Привіт. -Усе гаразд? Що сталося?
Хочеш зайти?
Ні, я поспішаю. Я прийшла, бо хвилююся.
-Ти дивилася новини про смерть Ігнасіо? -Ні, я не хотіла.
Ну, зараз треба бути сміливими.
Не висовуватися і посилити нашу систему безпеки.
Не хвилюйся, у мого батька це завжди було в пріоритеті.
Уявляю.
Ти сумуєш за батьком?
Ти не маєш бути сама.
Ти ще прийдеш на вечерю? Сьогодні?
Звісно, я ж казала.
Я б не пропустила шанс спробувати твою їжу,
чула, ти чудова кухарка.
Це перебільшення.
Ти могла б мені написати.
Знаю, але мені потрібен був привід прийти, бо…
Слухай, тобі не треба виправдань, щоб прийти до мене.
Річ у тім, що…
Я бачила тебе на кухні з Емануелем.
Я не підслуховувала. Я пішла за склянкою води.
Я тебе бачила.
Не хотіла казати, але я тебе бачила.
Справді.
Зі свого перебування у в'язниці я винесла дещо корисне —
після цього неодмінно починаєш цінувати те, що маєш,
і не перейматися соціальними нормами, які не мають значення.
Ти мила.
Ой! Моя помада…
Вечеря буде смачною.
-Побачимося ввечері. -Так. До зустрічі.
Ти заснула.
Уявляєш?
Щоб я дрімала в четвер по обіді?
Що тобі снилося?
Не знаю.
Не пам'ятаю.
А що?
Здавалося, наче тобі дуже приємно.
Брешеш.
-Брехун. Ні, пане. -Серйозно.
Ти мене дражниш.
Ні, серйозно.
Але я можу все розповісти
після того, як ми разом сходимо в душ, щоб зекономити воду.
А потім підемо на вечерю.
У тебе немає роботи?
Ні. Сьогодні ні.
У фірмі я встановлюю власний графік. Тож я вільний.
Бачу, чому ти такий вільний.
Свобода для мене дуже важлива.
Та я можу обміняти її на щось чи когось, залежно від того, хто це.
Це мій. Це мій!
Алло.
Привіт, мамо.
Тебі.
Привіт, любий. Де ти? Ти у виші?
Так. Я майже закінчив. А ти?
Я була на зустрічі.
Але вже йду в офіс, а що?
Нічого, просто стало цікаво, може, ти поруч і відвезеш мене додому.
Вибач, любий. Схоже, зустріч трохи затягнеться.
Гаразд. Тоді побачимося вдома. Люблю тебе.
Я тебе більше.
-Це Тебі, мій син. -Зустріч під простирадлом?
Дякую за неймовірний обід.
І за книжку.
Ти мене здивував.
-Я шукала «Важке світло». -Радий, що тобі сподобалася.
Її вже давно розпродали. Ти мене здивував.
-Класно. -Дякую.
Слухай, я вмираю з голоду. Може, щось поїмо?
Я б із задоволенням, але в мене є материнські обов'язки.
Та ти можеш випити одне пиво.
Лише одне пиво.
І ти мене позбудешся.
-Одне. -Одне.
Ось ваш столик, панянко.
Ми чекали на вас. Я візьму вашу сумку.
-Дякую. -Прошу.
Принесіть мені два пива, будь ласка.
-Мічеладу? -Звичайне.
-Гаразд. -Дякую.
Дякую.
Розгорнемо на випадковій сторінці.
Сучий сину!
-Якого біса? -Маттео! Повернись!
-Чорт! -Знаю, але…
-Тепер мені ніяково. -Не хвилюйся.
-Ігнасіо теж? -Так.
Ну ось. У вас є докази.
Я невинний.
Його вбили, поки я був тут, і я не тікав.
Це закони фізики, розумієте? Якщо він мертвий, а я тут…
Ігнасіо Сантоса вбили три тижні тому.
Мені байдуже, убили його чи його бабусю,
я його не знаю.
Але ти знав, що він одружений і в нього сім'я?
Яке дурне запитання! Не знаю! Я не питаю те, чого не хочу знати.
Мабуть, так.
Коли ти приїхав у Картахену?
Давно. А що?
«Давно».
Мені набридла твоя брехня.
Не знаю, як змусити вас повірити мені. Я вже все розповів.
Хочеш, щоб я тобі повірила?
Дай мені список усіх, на кого ти працював ескортом.
Немає ніякого списку, це так не працює.
Перш ніж ставити дурні питання, дослідили б цю тему.
Цей хлопець замовив мене за два місяці.
Я вже не працював ескортом. Він мені сподобався, тому я зустрівся.
Це не означає, що я досі працюю ескортом.
Імена чоловіків і жінок, на яких ти працював у «Рів'єрі Есмеральді»,
Франко.
Глоріє, Анхела в кабінеті?
Так, пане. Але вона зайнята з поліцією.
Вам чимось допомогти?
Ні, це не горить. Дякую.
Детективко,
ніхто не хоче отримати відповідь більше, ніж я.
Я про те, що… я не знатиму спокою,
доки вбивця мого брата не заплатить за скоєне.
Але в мене більше немає інформації про цю людину.
Я не знаю, що ще вам сказати.
Інті Вальдеррама може бути пов'язаний із трьома з чотирьох жертв,
включно з вашим братом.
Я не хочу вас турбувати, але мені справді потрібна інформація.
Розумію.
Я знаю, що ви одна з його клієнток.
Отже…
чому б нам не почати з початку?
Як і де ви з ним познайомилися?
Браво!
Що таке?
Чого такий вираз обличчя? Що таке?
-Що таке? -Нічого.
Я теж хочу знати.
Я хочу знати, коли ми зможемо поговорити про «Золоті губи» в Мексиці.
Ми ж заради цього приїхали, так?
Так.
Не хвилюйся, Каміло Роман. Твоя мрія здійсниться.
Це фантастична ідея, і я з нетерпінням чекаю початку її реалізації.
-Так! -Тост!
-Будьмо! Ти на це заслужила, люба! -Будьмо!
Розслабся. І святкуймо.
Гарно.
-Воду. -Будьмо.
Ти прийшов псувати вечірку. Іди, поки вона тебе не бачила!
Припини, я хочу поговорити з Камілою. П'ять хвилин!
Ти не хочеш говорити. Ти хочеш сексу.
Ти мене не обдуриш, Мігелю.
Думаєш, я не знаю твоїх намірів?
Що я хочу від Каміли, це моя справа. Облиш мене!
Ні, я тебе не облишу!
Це і моя справа. Вона моя подруга і ти зруйнуєш її шлюб.
-Еріко, досить! -І це через твоє его!
-Що в біса відбувається? -Нарешті!
-Чому ти тут? -Можемо поговорити?
Геть, і більше так не розмовляй з Ерікою!
-Я прийшов поговорити. От і все. -Забирайся!
-Ходімо. -Гей.
-Допоможіть! Він п'яний! -Охорона.
-Він мене мацає! -Я нічого не роблю!
-Він мене мацав! -Ви маєте піти.
Це неправда! Не чіпайте мене!
-Я нічого не робив! -Ти маєш піти.
Я не хочу, щоб ти сюди повертався. І більше мене не чіпай.
-Ти серйозно? -Геть звідси.
-Заберіть його. -Можемо поговорити?
Заберіть руки!
Не може бути. Я знову вечерятиму сам?
Вибач, любий. У мене вечеря у дель Ріосів.
-Хочеш піти? -Ні, дякую.
Мені треба прочитати 400 сторінок з біології.
Багато. Бідолаха мій.
Як пройшов день? Ти багато працювала?
Так, як завжди.
А як там звати твого хлопця з тіндера?
-Нащо тобі це? -Ти можеш мені все розповісти.
Сонечко, я знаю.
Якби було щось важливе, я б розповіла.
Я знаю, ти намагаєшся налагодити своє життя, і лише хочу захистити тебе.
-Люблю тебе -І я тебе.
Щодо їжі…
Спитай Шерон.
Гастальді Вера, Маттео Лусіо.
РЕСПУБЛІКА КОЛУМБІЯ ПОСВІДЧЕННЯ ОСОБИ
ДАТА НАРОДЖЕННЯ
Боже мій.
На вигляд — смакота.
-Ти професіоналка. -Що я тобі казала?
-Пригощайтесь. -Дякую. Я казала, що це буде божественно.
Це фідеуа, нічого складного.
Гаразд.
Для тебе нічого складного, бо ти шеф-кухарка.
А я не вмію навіть яйця посмажити,
тож для мене це шедевр.
Так смачно, Ваннессо.
Ти встановлюєш планку на наступну вечерю.
Саме так.
Трохи суха, правда?
Ти про що? Вона дуже смачна.
Я завжди таку готую. Тобі не подобається?
Це не класична фідеуа. Вибачте.
Моя люба дружина, мабуть, відволіклася, поки її готувала.
Вибачте.
Ти не куштувала її, коли готувала?
Не слухай цього дурня.
У тебе поганий смак.
Вона прекрасна.
Якщо тобі не подобається, я заберу решту.
Я з ним згодна.
Сантьяго нічого не знає.
Усе я знаю. Я їв фідеуа, скільки себе пам'ятаю.
Моя бабуся навчила мою маму, а мама навчила Ваннессу…
А ти?
Ти вмієш готувати?
Не дуже.
Тоді мовчи. Якщо не допомагаєш, то краще не критикуй.
Оскільки тут нема джентльменів, може, подамо Ваннессі їжу?
-Я подам. -Чудово.
Я тобі допоможу.
Ми всі допоможемо. Ось так. І молюска теж.
А я хочу добавки.
Я люблю молюсків, дякую.
Ваннессо, правда, дякую тобі.
Ця вечеря чудова.
Смакота.
За тебе, шефине.
-Будьмо. -Найкраща кухарка.
В'ЯЗНИЦЯ КАРТАХЕНИ
Інті Вальдеррамо, на вихід.
Куди ми йдемо?
-Уперед. -Я вас запитав.
Я думав, ти у в'язниці. Ти вийшла?
Мене випустили.
Як тебе з Анхелою.
Ясно.
Але на відміну від тебе, я невинний.
Невинний чи ні, суддя й адвокати все одно взяли гроші за твоє звільнення.
Я знаю, у минулому…
у нас були певні розбіжності.
Але ми можемо обговорити.
Обговорити?
Чого ти хочеш?
Куди ти мене відвезеш? До церкви? Будемо молитися?
Ні, ми працюватимемо.
Сідай.
Я навіть узяла тобі одяг.
-Дякую. -Бувайте.
-Я тобі допоможу. -Прошу.
Що сталося?
У тебе не було часу готувати?
Сантьяго, нічого не сталося. Я вже казала, вона така ж, як завжди.
Я певен, ти цілий день провела у спа,
змарнувала час, як завжди,
коли ти дуже добре знала, що до нас на вечерю мали прийти гості.
Який сором!
Більше ніхто не скаржився, Сантьяго.
Якщо тобі не сподобалося, ти міг би… змовчати.
І все.
Ніхто не скаржився, бо вони були ввічливими.
Бо те лайно було неїстівним.
Твій єдиний обов'язок —
звертати увагу
на такі дрібні деталі, як ця.
Але останнім часом
ти навіть цього не можеш зробити.
Що з тобою відбувається?
Нічого.
Вибач, що знову про це, але Сантьяго — козел.
Сяє лиш тоді, коли йдеться про гроші.
Не сумніваюся. Бідна Ваннесса.
Їй так незручно в таких ситуаціях.
Та фідеуа була смачною.
-Смакота. -Вона чудова кухарка.
Так.
Не розумію, чому жінки люблять страждати за кохання.
Ми, чоловіки, теж любимо страждати за кохання.
А, ну звісно.
«Ми, чоловіки, теж любимо страждати за кохання», — каже неодружений хлопець.
Ти сам, бо хочеш цього.
Я йду спати.
-Дякую. -Бувай.
-Дякую.
Обережно, добре? Відвези її додому.
-Звісно. -Бувай.
Ти відвезеш мене додому, чи твій гольф-кар розрядиться?
Я відвезу тебе додому. Але лише за однієї умови.
Спершу зайдеш до мене випити.
Гаразд?
Добре.
Ти знову його бачила?
-Ні. -Справді?
Я пильнувала. Краще йому не повертатися.
Тоді я піду з тобою.
Ні-ні. Залишайся.
Насолоджуйся ніччю, будь з Давідом. Гарно проведи час.
А ці двоє?
Нікому не кажіть, що я йду, гаразд?
-Напишеш, коли приїдеш? -Напишу.
Насолоджуйтеся.
-Я люблю тебе. -Гарно провести час.
Ти пішла на вечірку і не запросила мене.
Слухай, Матте, це було в моїх сусідів. І це була вечеря, а не вечірка.
Я просто дражню тебе.
Але якщо події розвиватимуться так, як вони розвиваються…
Не знаю, думаю, я маю познайомитися з твоїми сусідами, друзями.
І якщо хочеш…
З Естебаном теж.
-А це не зарано? -Так, і справді.
Вибач, я просто…
Я буваю таким.
Іноді я імпульсивний, і якщо мені щось подобається…
Не знаю, я наче
втрачаю контроль.
Це небезпечно.
Дуже небезпечно.
Я маю природну схильність до залежностей.
Можу стати залежним від будь-чого.
Кофеїну… Чи, наприклад, кохання.
Що ж…
Ласкаво прошу.
Дякую.
Подивимось.
ЖИТТЯ ЧЕМПІОНА
ЕЛІТНІ СПОРТСМЕНИ
Нічого собі.
Відомий спортсмен.
Більше не граєш?
Зараз — ні.
Чекаю на пропозицію, яка мене зацікавить.
Але я не поспішаю.
Не сумуєш за змаганнями?
Чесно?
Ні.
Я люблю займатися спортом.
Рухати тілом, ставити собі цілі й усе таке.
Ділова сторона футболу, гроші, влада…
Мені це нудно.
Розумію.
А дух змагання?
Я чула, що футболісти кайфують, коли перемагають іншу команду.
Можливо.
Певним чином
цього…
Цього кайфу…
можна досягти…
за межами футбольного поля.
Доклавши лише трохи
сили.
Ясно.
Боже.
Але сила не головне, мій любий сусіде.
-Ні? -Ні.
Потрібна й вправність.
-Я лише… -І точність.
Камі?
Камі!
Хто там?
Допоможіть!
Клятий психопат!
Я тебе бачила.
Я знаю, що ти чортів убивця!
Дякую, друже.
Еріко!
Пусти мене!
Еріко!
Еріко! Пусти мене!
Пусти мене, бляха!
Пусти мене!
Еріко, будь ласка!
Еріко!
Отямся.
Викличте, бляха, швидку!
Еріко!
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова