‫מישהו דחף אותה, נכון?‬
‫מישהו דחף אותה, כי…‬
‫כי היא לא נפלה סתם ככה.‬
‫איך את יכולה לומר את זה? מי היה דוחף אותה?‬
‫סילבי, תסתכלי עליה.‬
‫היא נדחפה.‬
‫את רואה? היא נדחפה, תאמיני לי.‬
‫לא נוכל לעזוב את המדינה‬ ‫כי רוצים לחקור את כולנו‬
‫בזה אחר זה, מחר.‬
‫מותק, אני חושב שכדאי ש…‬
‫כשזה יגמר נחזור לקרטחנה.‬
‫טוב?‬
‫כן, בוא ניסע.‬
‫- פרופיל מזויף -‬
‫- שיחה נכנסת -‬
‫סליחה.‬
‫הלו?‬ ‫-זה הרמן.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫ובכן…‬
‫אני מרגישה נורא, הרמן. זה…‬
‫פשוט סיוט.‬
‫כמובן. זה צפוי.‬
‫קרתה טרגדיה.‬
‫אני מרגיש קצת אשם, כי…‬
‫אני הצעתי שתבואי לכאן כדי לעשות עסקים.‬
‫אין לך קשר לכל זה, אז אל תדאג.‬
‫קמילה, אני מחוץ למלון שלך.‬
‫האם תוכלי לתת לי…‬
‫כמה דקות מזמנך?‬
‫זה יהיה לי לכבוד.‬
‫התזמון בוודאי גרוע, אבל…‬
‫עלינו לדבר על משהו חשוב שלא קשור לעסקים.‬
‫למה באנו לכאן?‬
‫זה לא מה שתמיד חלמת עליו?‬
‫לגור בריביירה אסמרלדה,‬ ‫להתחתן עם אדריאן פרר.‬
‫טוב.‬
‫חלק מהחלום הזה לא יתגשם לעולם, לצערי,‬
‫אבל השאר כן.‬
‫די לקשקש, טינה. מה את רוצה?‬
‫כל מה שמעסיק אותי כרגע, זה…‬
‫העתיד הנפלא שלך.‬
‫- כלא קרטחנה -‬
‫מוצא חן בעיניך?‬
‫- מקסיקו -‬
‫הדו"ח.‬
‫והתוצאות?‬
‫יש השערות?‬
‫הוא כנראה הפתיע אותה שם.‬
‫היא ניסתה להגן על עצמה, הבחור תקף אותה.‬
‫יש קווצות שיער.‬
‫אז יש סיכוי שנמצא דנ"א.‬
‫כן, סביר להניח.‬
‫ביחד עם דנ"א של מאות מאורחי המלון.‬
‫קיבלנו את תוצאות הבדיקה של החומר הזה?‬
‫חרא!‬
‫חשבנו שזה קוקאין.‬
‫אבל זה סקופולמין.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫אני מניחה שיש לך הרבה שאלות.‬
‫הרבה.‬ ‫-טוב, אני אנסה להסביר.‬
‫הקורבן הייתה חברה‬
‫של אדם המקושר‬
‫לארבעה מקרי רצח‬
‫שאירעו בקרטחנה בשבוע שעבר.‬
‫בכל הארבעה נעשה שימוש בסקופולמין.‬
‫של מי הבית הזה?‬
‫של מישהו שממש רוצה לעבוד איתך.‬
‫בוקר טוב, אינטי.‬
‫שמעתי רבות עליך.‬
‫אבל לא אשקר, אתה לא מה שדמיינתי.‬
‫שמי סנטיאגו, ואני זקוק לעזרתך.‬
‫אל תהיה גס רוח,‬ ‫לא ביקשתי שתבטח בי בעיניים עצומות.‬
‫אני מנכ"ל פרר ברגאן גרופ,‬ ‫וכל מה שאני צריך…‬
‫זה שאנחלה פרר‬
‫תעזוב את החברה, ואתה הכלי המושלם לכך.‬
‫גלוריה אמרה שחיפשת אותי.‬
‫הייתי בפגישה. תגידי לי, מה את צריכה?‬
‫לנזוף בך.‬
‫איך ונסה יכולה לסבול אותך? בחיי.‬
‫אנחלה, אם זה בגלל הפידווה היבשה,‬ ‫אני מתנצל.‬
‫אני רצינית, סנטיאגו.‬
‫אתה לא יכול להשפיל את אשתך ככה.‬
‫היא כל כך נחמדה, כל כך מיוחדת.‬
‫וגם בשלנית נפלאה, רוב הזמן.‬
‫בטח תחשוב שאני צוחקת, אבל…‬
‫יום אחד היא תתאהב במישהו אחר‬
‫ומה תעשה אז?‬
‫זה מה שרצית?‬
‫באמת?‬
‫להגיד לי שאני בעל גרוע?‬
‫לא, למרות שזה מגיע לך.‬
‫סנטיאגו, אני מודאגת מאוד‬
‫כי אני חושבת ש…‬
‫אנחנו עוברים תקופה מטורפת‬ ‫בגלל כל הרציחות האלו‬
‫וזה עלול לסכן פרויקט שחשוב לי מאוד.‬
‫אציג אותו בישיבת ההנהלה הבאה.‬
‫אני מדברת על…‬
‫- פרר ברגאן גרופ -‬
‫"ריביירה דיאמנטה"‬
‫הפרויקט הלא גמור של אבי.‬
‫הוא עבד על הפרויקט הזה בשנותיו האחרונות.‬
‫פרויקט שכולל 950 יחידות‬
‫והמועדון שלו טוב בהרבה‬ ‫מזה של ריביירה אסמרלדה.‬
‫סליחה.‬
‫תעיף מבט.‬
‫הלו?‬
‫התקשרתי לברר אם תספיקי להגיע לשיעור.‬
‫לא יודעת, אבל אנסה.‬
‫אני ממש רוצה לראות אותך.‬
‫אתמול בלילה היה…‬
‫בואי לא נשים על זה תווית.‬ ‫-בוא לא.‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-טוב.‬
‫אנחלה.‬
‫חשבתי עלייך כל הבוקר.‬
‫להתראות.‬
‫כשמשהו מתחיל בכזו עוצמה‬
‫דבר לא יהרוס אותו.‬
‫תודה ששיתפת אותי בסיפור של סילביה,‬ ‫זה ממש מתוק, אבל…‬
‫אתה יודע מהם התנאים שלי במלון.‬ ‫-אני יודע.‬
‫רק רציתי לנסות‬
‫לשכנע אותך לעשות את הדבר הנכון.‬
‫לעשות את הדבר הנכון?‬ ‫-נכון.‬
‫עכשיו זה תלוי בך.‬
‫תראה, באתי עד לכאן‬
‫כי אני מעוניינת לפתוח סניף‬ ‫של "גולדן ליפס" במקסיקו.‬
‫גם אני, באמת.‬
‫אבל נדמה ש…‬
‫זה לא הזמן המתאים לדבר על עסקים.‬
‫אבל נמצא זמן…‬
‫מתאים יותר, ואני בטוח שנגיע‬
‫להסכם שיועיל לשני הצדדים.‬
‫אבל כרגע יש משהו שלדעתי הוא חשוב יותר.‬
‫מיגל.‬ ‫-היי, מה נשמע?‬
‫טוב לראותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫מה זה?‬
‫זה חלק ממה שאתה רוצה לספר לי?‬
‫אל תכעסי. הכול למען האהבה.‬
‫באמת.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫אניח לכם.‬
‫אם זה יצליח…‬
‫אז תזמינו אותי.‬ ‫-כמובן.‬
‫תרגישו בבית. ביי.‬
‫הרמן לא אשם, קמילה.‬
‫הוא עשה לי טובה.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה פה? מה אתה רוצה ממני?‬
‫אתה מנסה לשגע אותי?‬ ‫לשלוח אותי למוסד לחולי נפש?‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-לא. אני רוצה שלא תחזרי לקולומביה.‬
‫בואי נברח ביחד במטוס של הרמן.‬
‫את תחליטי לאן.‬
‫אתה חושב שאני לא יודעת מה אתה מתכנן?‬
‫מה שאני רוצה מקמילה זה עניין שלי.‬ ‫תניחי לי, אריקה.‬
‫אני לא אניח לך, לעזאזל!‬
‫אתה הרגת את אריקה.‬
‫לכן הבאת אותי לכאן ותכננת הכול.‬ ‫אתה הרגת אותה.‬
‫אני…‬ ‫-אני הרגתי אותה?‬
‫אני לא יודעת מה אתה עושה,‬ ‫אני לא מכירה אותך.‬
‫לא הכרתי אותך מאז קרטחנה,‬ ‫לא ידעתי מי אתה אז.‬
‫תניח לי כבר!‬ ‫-תירגעי.‬
‫הייתי הורג רק למענך.‬
‫זהו.‬
‫אתה צודק.‬
‫לא…‬
‫לא אוכל לברוח מהנשיקות שלך.‬
‫לא אוכל לברוח מהדרך שבה אתה נוגע בי.‬
‫מאיך שאני מרגישה איתך.‬
‫אני נשבעת‬
‫שאני משתדלת להשקיע בטיפול.‬
‫אני מנסה להתרחק ממך, אבל לא.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫בואי נתחיל מחדש.‬
‫בואי נגור יחד.‬
‫אלוהים.‬
‫בטח שכן.‬
‫אני מבטיח שנתאהב מחדש.‬
‫כמו בפעם הראשונה.‬
‫אמרתי לך פעם, קמילה, וזה נכון.‬
‫אני רוצה להקים איתך משפחה.‬
‫אני יודע שאנחנו יכולים.‬
‫ואני יודע שנהיה מאושרים.‬ ‫-אני…‬
‫לא אוכל להיות מאושרת איתך.‬ ‫תבין את זה, בבקשה.‬
‫למה לא?‬
‫למרות שאני קרובה אליך‬
‫למרות שאני מרגישה‬ ‫שהגוף שלי רועד כשאתה קרוב אליי‬
‫אני לא יכולה להיות איתך.‬
‫אני צריכה להיות עם דוד.‬
‫למה את צריכה? את לא אוהבת אותו.‬
‫מה אתה בכלל יודע, מיגל?‬
‫חברה שלי מתה.‬
‫שיקרת כדי להביא אותי לכאן.‬
‫אתה עושה בלגן, ועכשיו אומר לי‬ ‫מה אני מרגישה? בבקשה, די.‬
‫כי אני מרגיש את זה.‬
‫קמילה, אני מרגיש את זה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫כלום?‬
‫היא לא עונה לטלפון, אבל אמרה שתבוא.‬ ‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫אני לא מבינה למה היא לא חזרה.‬
‫של מי המספר הזה?‬
‫הלו?‬ ‫-היי, דוד.‬
‫זו העוזרת של הרמן.‬ ‫-כן, אולגה. מה שלומך?‬
‫לשאוף ולקמר את הגב.‬
‫שלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-שלום.‬
‫שלום.‬
‫טוב, בנים ובנות.‬ ‫-שלום.‬
‫באתי להודיע שהשיעור של 20:00‬ ‫מבוטל מסיבות ביטחוניות.‬
‫למה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-זו החלטה של ההנהלה.‬
‫הם רוצים שהתושבים והעובדים‬ ‫יחזרו הביתה מוקדם.‬
‫אבל למה? לאן הגענו?‬
‫עכשיו צריך להסתגר בבית מרוב פחד?‬
‫המשטרה לא עושה כלום,‬ ‫הם צריכים לעצור את הרוצח.‬
‫הם רוצים שנישאר בבתים עד שיתפסו את הרוצח.‬
‫זה לא מצחיק אותי.‬ ‫-גם אותי לא.‬
‫בואו נירגע. אני בטוחה שהכול יהיה בסדר.‬
‫תכירו את מדריך השחייה החדש.‬
‫אינטי.‬
‫אינטי, בוא.‬
‫זה אינטי, הוא כבר עבד במועדון בעבר.‬
‫אתם יודעים לשחות?‬ ‫-בערך.‬
‫לצוף?‬
‫לנשום?‬
‫אם אתם יודעים לנשום, תוכלו לשחות.‬
‫אתם יודעים לעצור את הנשימה?‬
‫טוב, בואו נתחיל עם זה.‬
‫נעשה שלושה סטים של 15 שניות.‬
‫ברכותיי, המורה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫מה אתה רוצה, אינטי?‬
‫לעבוד, אנחלה.‬
‫להתפרנס.‬
‫בטח.‬
‫לא מצאת עבודה אחרת, הרחק ממני?‬
‫זה המועדון הטוב ביותר בקרטחנה,‬ ‫אין לי ברירה אחרת.‬
‫אל תשחק את הקורבן, אתה יודע שאתה ערמומי.‬
‫בטח קשה לאנשים כמוך להבין את זה.‬
‫אתה יודע טוב מאוד מה עשית עם הגוף שלך.‬
‫השקרים שסיפרת עם הפה הקטן הזה.‬
‫בחיים יש השלכות, אינטי.‬
‫אז אל תתבכיין, כי בחורים כמוך…‬
‫לא בוכים.‬
‫חכי.‬
‫אני צריך את העבודה הזו.‬
‫אנחלה, אני לא אציק לך.‬
‫תני לי להישאר בעבודה.‬
‫אני אהיה כאן, לא יותר.‬
‫חסר לך שאתחרט על זה.‬
‫חכי.‬
‫אולי…‬
‫תרשי לי לבקש שניפגש‬
‫מתישהו?‬
‫בואו נתחיל.‬
‫תשחו עד הסוף ובחזרה.‬
‫אם מישהו ישאל‬
‫לא התקשרתי אליך‬
‫ולא פתחתי את הדלת.‬
‫דוד.‬
‫דוד, לא.‬
‫דוד.‬
‫דוד, תקשיב לי.‬
‫אתה לא יודע‬
‫כמה פעמים ניסיתי לעצור את זה.‬
‫אני נשבעת בחיים שלי שלא הצלחתי, אבל…‬
‫אבל?‬
‫אבל…‬
‫לא התאפקת ונכנעת לפיתוי?‬
‫זה משהו שתמיד‬
‫קיים בך.‬
‫דוד.‬
‫סלח לי.‬
‫אין לי שום תירוץ.‬
‫בבקשה, סלח לי.‬
‫תעזבי אותי.‬
‫זה מה שרצית?‬
‫אמרת לי שלא אתחתן.‬
‫אבל כן התחתנתי.‬
‫ועכשיו תראה אותי.‬
‫אהובתי.‬
‫היי.‬
‫אני מבטיח שאדאג לך.‬
‫מעכשיו ולתמיד.‬
‫אני מבטיח.‬
‫תן לי…‬
‫דקה אחת, בבקשה.‬
‫כמובן.‬
‫דקה אחת.‬
‫אני מבטיח לך שלא תתחרטי.‬
‫לאן אנחנו טסים?‬
‫בואי.‬
‫למקום שבו הכול התחיל.‬
‫לאס וגאס.‬
‫ואז לקרטחנה, שם אף אחד לא יפריד בינינו.‬
‫תבטחי בי.‬
‫בואי.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫קחי, מותק.‬
‫בבקשה.‬
‫נרים כוסית.‬
‫לשנינו.‬
‫לחיי העתיד שלנו.‬
‫ולאהבה שלי אלייך.‬
‫לחיים.‬
‫אתה הבחור החדש.‬
‫כן. מה שלומך?‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫הודיעו לנו באימייל שתגיע.‬
‫אני פליסיאנו.‬
‫אינטי, תודה.‬ ‫-בכיף.‬
‫אז אתה חבר של הבוסית הגדולה?‬
‫ראיתי אתכם משוחחים קודם.‬
‫היא שאלה אותי על שיעור.‬
‫לא כל אחד זוכה לדבר איתה.‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫התעלפת.‬ ‫-החוצה.‬
‫אני בסדר, באמת. אין צורך.‬
‫תירגע.‬ ‫-אתה רוצה מים?‬
‫לא. יש כאן המון מים, אין צורך. אני בסדר.‬
‫תראה, קח את זה.‬
‫תתקשר אליי אם תצטרך אותי.‬ ‫-הבנתי. תודה.‬
‫תריח את זה.‬ ‫-תפסיק.‬
‫מהן החבורות האלו?‬ ‫-היי, אתה רופא?‬
‫עם מי רבת?‬ ‫-אף אחד.‬
‫בסדר, אתה לא חייב לספר לי.‬
‫אין בעיה.‬
‫אתה יודע לשמור סוד?‬
‫אני מעולה בשמירת סודות.‬
‫הייתי בכלא. בדיוק השתחררתי, זו הסיבה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫הכול טוב.‬
‫אתה ממש שקט.‬
‫אתה תמיד כזה שקט, או שאתה סתם רעב?‬
‫נאסרתי בטעות.‬
‫זה מה שרצית לדעת?‬
‫לא שאלתי, אבל תספר לי אם תרצה.‬
‫בסדר.‬
‫אני…‬
‫הואשמתי‬
‫במעשה רצח, ו…‬
‫אין לזה קשר אליי.‬
‫לא נשארתי שם הרבה זמן, אבל…‬
‫עכשיו אתה חופשי.‬
‫אתה בסדר, ועובד בספא הטוב ביותר בקרטחנה.‬
‫- מספר לא ידוע -‬
‫הלו?‬
‫שלום. אתה עושה חיים?‬
‫שלום, אימי היקרה. מה שלומך?‬
‫אל תבלבל לי את המוח.‬
‫למה אתה חושב שאנחנו משלמים לך?‬
‫מה קרה?‬
‫בזמן שאתה מבזבז את זמנך,‬ ‫אנחלה בדייט עם השכן שלה.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫מה?‬ ‫-כן, אימא שלי צריכה…‬
‫באמת? אימא שלך בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-לבוא איתך?‬
‫לא, הכול בסדר.‬
‫טוב. לך לעזור לאימא שלך, אני אשלם.‬
‫טוב. הפעם הבאה עליי.‬
‫תודה על…‬
‫העזרה שלך היום. אני…‬
‫הכול טוב. אין בעד מה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫היי.‬
‫מה?‬ ‫-די.‬
‫איפה המגבות?‬
‫והחדר הסודי הידוע לשמצה.‬
‫המגבות למטה‬
‫בחדר המשחקים.‬
‫את מופתעת?‬
‫שמעת על "שיבארי"?‬
‫זה מנהג רוחני.‬
‫אמנות לחימה.‬
‫רוצה לנסות?‬
‫חוויית השיבארי היא יוצאת דופן.‬
‫היא לוקחת אותך עד קצה החושים שלך.‬
‫מעבר לעונג.‬
‫ואפילו מעבר לכאב.‬
‫הדבר החשוב ביותר הוא הסכמה.‬
‫בואי נתחיל.‬
‫זה עבד.‬
‫בפעם הראשונה…‬
‫מאז שאנחלה יצאה מהכלא,‬ ‫היא הביטה בי עם קצת…‬
‫חיבה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫תמשיך לשחק את הקדוש המעונה, ברור שזה עובד.‬
‫אני לא צריך לשחק את הקדוש המעונה,‬ ‫כי כל מה שעבר עליי בכלא…‬
‫היה אמיתי לחלוטין.‬
‫ולכן אנחנו מעריכים את זה שהתחלת ברגל ימין.‬
‫אני מכיר את החולשה שלה.‬
‫אשמה.‬
‫אנחלה מרגישה כמו שכל העשירים מרגישים.‬
‫אשמה‬
‫כי נולדה עם כפית של כסף.‬
‫מצוין.‬
‫אבל אני צריך משהו ספציפי,‬ ‫כדי להוציא את אנחלה מהחברה.‬
‫מבחינה חוקית יש שתי דרכים.‬
‫לקבוע שהיא לא שפויה, וזה כמעט בלתי אפשרי.‬
‫והדרך השנייה‬
‫להאשים אותה בביצוע עבירה שמזיקה לחברה.‬
‫ואתה תעזור.‬
‫אנחנו צריכים שתעזור לנו להוכיח‬ ‫שאנחלה שכרה אותך כנער ליווי‬
‫לפני שהיית בן 18.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה,‬ ‫כי זה קרה כשהייתי בן 19.‬
‫אבל לאף אחד לא אכפת מזה.‬
‫לאף אחד.‬
‫תראה, אנחנו לא צריכים שהיא תואשם או תורשע.‬
‫אנחנו צריכים רק שתעיד בתור…‬
‫הקורבן התמים שאתה‬
‫כדי שנוכל לסלק אותה באופן חוקי לתמיד.‬
‫מה קרה?‬
‫אם היא תחזור‬
‫תני לה את זה.‬
‫- מיגל אסטבס -‬
‫- חסימת מספר -‬
‫- חסימת איש קשר -‬
‫דוריס, תביאי את המזוודה של האישה הזאת.‬
‫הורטנסיה.‬ ‫-עשית דבר בלתי נסלח.‬
‫אני צריכה לקחת כמה דברים.‬ ‫-לא אכפת לי מה את צריכה.‬
‫הורטנסיה, בבקשה, אל תדברי אליי ככה.‬
‫לא יכולת להיגמל מההרגלים הרעים שלך.‬
‫את פגע רע, את מכורה‬
‫וזה אף פעם לא יגמר.‬ ‫-כך את מרגישה?‬
‫תמיד הרגשת ככה?‬ ‫-תראי…‬
‫אני צריכה את הדברים שלי.‬ ‫-לא.‬
‫במלון שלי אין כניסה לזונות.‬
‫ואל תבואי לחפש את חואן דוד לעולם!‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫מספר לא ידוע -‬
‫הלו?‬ ‫-חסמת אותי?‬
‫באמת?‬ ‫-אני ממש לא רוצה לדבר עכשיו.‬
‫אני מבין שהמצב קשה. אני יודע.‬
‫קחי כמה זמן שתצטרכי, אני כאן.‬
‫אני לא באה.‬
‫אל תחכה לי, מיגל.‬ ‫-קמילה, רגע…‬
‫מצאתי את האישה היפה ביותר בעולם.‬
‫והאישה הזאת היא את, אהובתי.‬
‫קמילה, מה נשמע?‬ ‫יש לי הצעה חשובה שקשורה לחקירה.‬
‫ילדים, בואו לשבת.‬
‫הנה הסלט ששכחתי.‬
‫הם עדיין לא התחילו. קדימה!‬
‫כל יום אותו סיפור. ילדים!‬
‫אין לך סמכות אימהית‬
‫לכן הם לא מתנהגים יפה.‬
‫אם הם מתנהגים ככה עכשיו,‬ ‫מה יקרה כשהם יהיו בני 15 או 20?‬
‫סנטיאגו, לא עשיתי כלום.‬ ‫-זו הבעיה, את לא עושה כלום.‬
‫פעם לא היית כזו.‬
‫כשהתחתנו היית מלאת חיים, ועכשיו…‬
‫את תמיד במועדון‬
‫ואת עייפה כל היום.‬
‫את אפילו לא משקיעה בבישולים.‬
‫אם זה לא מוצא חן בעיניך, לך למסעדה.‬
‫למה אני צריך לבזבז כסף על מסעדה?‬
‫אז מה טוב בך?‬
‫מספיק.‬
‫ונסה, בואי הנה.‬
‫ונסה, תחזרי לשולחן.‬
‫שכנה, מה קרה?‬
‫אני לא יכולה יותר.‬
‫למה?‬
‫די.‬
‫תודה, זה מרגיע.‬
‫אבל מה קרה?‬
‫יש לך בעיות בנישואים, נכון?‬
‫אנחנו במשבר ו…‬
‫זו תקופה קשה. אני יודעת‬ ‫שנעבור את זה ונהיה בסדר, אבל…‬
‫זה קרה פעם ועברנו את זה.‬
‫הובלה?‬
‫מי עובר לכאן?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫שכנה, מה נשמע?‬
‫לא יכול להיות שזה קורה לי.‬
‫זה באמת לא ייאמן.‬
‫אני רואה שאת מנצלת עד תום‬ ‫את הכסף של אבא שלי.‬
‫נחמד, לא?‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫מה אני עושה כאן? עוברת לגור פה.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫באתי לגלות מי הרג את החברה שלי.‬
‫בכל מחיר.‬
‫תוכלו לשים את זה שם, בבקשה?‬
‫ותביאו את שאר הארגזים.‬
‫תודה.‬
‫אינדירה.‬
‫שלום.‬
‫תודה שהסכמת לעשות את זה.‬
‫עדיין לא הבנתי מה אני עושה כאן.‬
‫אנו נמצא את הרוצח.‬
‫מעכשיו והלאה, כל מי שגר בריביירה אסמרלדה‬
‫הוא חשוד.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬